Ухвала
16 грудня 2021 року                                                                                           
м. Київ
 
справа № 315/88/19
провадження № 61-19802ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,
розглянувши заяву  ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Шиповича В. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Горова Яна Олександрівна, про визнання недійсним заповіту, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу, - Горова Я. О., про визнання недійсним заповіту.
Рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 05 травня 2021 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 26 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 05 травня 2021 року скасовано, позов ОСОБА_1 залишено без задоволення з інших підстав.
03 грудня 2021 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного суду від 26 жовтня 2021, в якій просить вказану постанову скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі або передати справу на новий розгляд до апеляційного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 грудня 2021 року для розгляду касаційної скарги визначено суддю-доповідача Шиповича В. В., суддів, які входять до складу колегії: Синельников Є. В., Хопта С. Ф.
13 грудня 2021 року засобами поштового зв`язку  ОСОБА_1 подав заяву про відвід колегії суддів Шиповича В. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., яка зареєстрована у Касаційному цивільному суді 15 грудня 2021 року.
Заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів обґрунтована тим, що 
02 червня 2021 року колегією суддів Касаційного цивільного суду у складі суддів: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В., ухвалено, на його думку, незаконне та необґрунтоване судове рішення - постанову від 02 червня 2021 року в справі № 619/728/19, і заявник сумнівається, що колегія суддів відступить від своєї позиції.
Вважає, що є підстави для висновку про заінтересованість та упередженість суддів Шиповича В. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. при розгляді справи № 315/88/19.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК Українипитання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.
Колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу.
Відповідно до пункту 3, 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, 
від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу колегії суддів за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що судді Шипович В. В., Синельников Є. В., Хопта С. Ф. виявляють особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженість суддів діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.
Одночасно висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.
Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання принципу, згідно з яким ніхто не може бути суддею у власній справі та який виключає для учасника процесу можливість обирати на власний розсуд або змінювати визначеного у встановленому законом порядку суддю.
На час вирішення заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Шиповича В. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. відсутні підстави вважати, що вказані судді, у розглядуваній справі виявляють особисту упередженість та/або мають пряму чи побічну заінтересованість у результаті розгляду справи № 315/88/19.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі ЄДРСР).
Аналіз ЄДРСР свідчить, що судді Шипович В. В., Синельников Є. В., Хопта С. Ф. не брали участі в розгляді справи № 315/88/19 в судах першої та апеляційної інстанцій. 
При цьому, судді Шипович В. В., Синельников Є. В., Хопта С. Ф. дійсно брали участь у розгляді справи № 619/728/19-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання заповіту нікчемним, за касаційною скаргою 
ОСОБА_3 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 липня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 17 жовтня 2019 року.
Однак, сама по собі участь суддів Шиповича В. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.в касаційному перегляді справи № 619/728/19-ц та незгода  ОСОБА_1 із прийнятими в ній судовими рішеннями, не свідчать про наявність підстав для відводу суддів в справі № 315/88/19.
Визначення складу суду для розгляду конкретної справи здійснюється не за бажанням учасників справи, а в порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством, зокрема статтею 33 ЦПК України.
Необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді справи є порушенням права на справедливий суд. 
Оскільки відвід, заявлений колегії суддів, визнано необґрунтованим, то відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід суддів підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.
Щодо викладеного у заяві про відвід клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, то до вирішення питання про відвід колегії суддів Шиповича В. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., 
будь-які інші процесуальні питання вказаними суддями вирішуватись не можуть.
Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Заявлений  ОСОБА_1 відвід колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Шиповича В. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. визнати необґрунтованим.
Заяву про відвід колегії суддів Шиповича В. В., Синельникова Є. В., 
Хопти С. Ф. передати для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                   В. В. Шипович
    Є. В. Синельников
    С. Ф. Хопта