Справа № 755/10322/20                                Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є. 
Провадження № 22-ц/811/1128/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 
Категорія:1

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Мельничук О.Я., 
суддів Ванівського О.М., Крайник Н.П.,
при секретарі Ждан К.О.,
без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва – Телявського Анатолія Миколайовича на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 20 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінансова компанія «Інвест Хаус» (ідентифікаційний код 41661563, адреса: 79005, м.Львів, вул. М.Вороного, буд.2), треті особи Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович (адреса: 76014, м.Івано-Франківськ, вул. Коновальця Євгена, буд.433, кім.28-29), Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Телявський Анатолій Миколаєвич (адреса: 02094, м.Київ, вулиця Поправки Юрія, 6 офіс 26) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат Бабенко Юрій Сергійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тараса Володимировича, Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Одночасно з пред`явленням позову адвокат Бабенко Юрій Сергійович в інтересах ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №1593 від 19.06.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем про стягнення на користь ТзОВ "ФК"ІНВЕСТ ХАУС" заборгованості, що виникла по Кредитному договору №76/П/19/2008-840 від 04 березня 2008 року, Договору про відступлення прав вимоги №GL2N79735, укладеного 05 березня 2020 року між ПАТ "КБ "НАДРА", код ЄДРПОУ 20025456 та ТзОВ "ФК "ІНВЕСТ ХАУС" з відповідними додатками, боржником за якими є ОСОБА_1 , за період з 05 березня 2020 року по 10 червня 2020 року, в сумі 2756742 ( два мільйона сімсот п`ятдесят шість тисяч сімсот сорок два) грн. 86 коп. в рамках виконавчого провадження №62458726, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським Анатолієм Миколайовичем.
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову адвокат Бабенко Юрій Сергійович в інтересах ОСОБА_1 зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення, що здійснюється на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. №1593 від 19.06.2020 року, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Так як станом на дату підготовки даної заяви в рамках виконавчого провадження вже було вилучено автомобіль позивача та відбуваються дії, направленні на продаж вилученого майна з прилюдних торгів. Крім того 15.07.2020 року позивачем було отримано висновок про вартість майна від 08.07.2020 року та заявку приватного виконавця на реалізацію арештованого майна від 13.07.2020 року, яким є автомобіль позивача. Таким чином, якщо не зупинити стягнення за виконавчим написом №1593 від 19 червня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Телявським А.М. продовжить примусове виконання стягнення боргу за оскаржуваним виконавчим написом, буде здійснено продаж вилученого майна позивача, що істотно ускладнить поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 20 січня 2021 року заяву адвоката Бабенко Юрія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову – задоволено.
Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №1593 від 19.06.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Тарасом Володимировичем про стягнення на користь ТзОВ "ФК"ІНВЕСТ ХАУС" заборгованості, що виникла по Кредитному договору №76/П/19/2008-840 від 04 березня 2008 року, Договору про відступлення прав вимоги №GL2N79735, укладеного 05 березня 2020 року між ПАТ "КБ "НАДРА", код ЄДРПОУ 20025456 та ТзОВ "ФК "ІНВЕСТ ХАУС" з відповідними додатками, боржником за якими є ОСОБА_1 , за період з 05 березня 2020 року по 10 червня 2020 року, в сумі 2756742 (два мільйона сімсот п`ятдесят шість тисяч сімсот сорок два) грн. 86 коп. в рамках виконавчого провадження №62458726, що здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським Анатолієм Миколайовичем.
Ухвалу суду в апеляційному порядку оскаржив приватний виконавець виконавчого округу міста Києва – Телявський Анатолій Миколайович. Вважає ухвалу суду незаконною, необгрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Звертає увагу, що заявником не доведено та не наведено обставин, які б вказували, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Зазначені обставини в заяві про забезпечення позову вважає припущеннями заявника, що не може бути підставою для забезпечення позову. В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 20 січня 2021 року та винести нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.
11 червня 2021 року від позивача по справі ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін. Звертає увагу, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, з урахуванням наявності зв`язку між заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Зазначає, що підставою для застосування вказаного заходу забезпечення позову є оскарження виконавчого документа, оскільки саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову. Не погоджується з доводами апеляції, що судом не вирішено питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення позову, оскільки з огляду на ч.1 ст.154 ЦПК України, передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулась із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 25 листопада 2021 року, є дата складення повного судового рішення – 13 грудня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга приватного виконавця виконавчого округу міста Києва – Телявського Анатолія Миколайовича не підлягає до задоволенню із наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд виходив з тих підстав, що обґрунтованість наведених у заяві доводів про наявність достатніх підстав вважати, що дії приватного виконавця в межах виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису, який є предметом оскарження, можуть вплинути на майнові права позивача, а невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити у подальшому виконання рішення суду у разі задоволення позову.
З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних обставин.
Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.
Стаття 149 чинного ЦПК України передбачає, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Стаття 150 ЦПК України передбачає види забезпечення позову.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Згідно із ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом.
Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, застосовується судами як захід забезпечення позову виключно в межах розгляду справ щодо оскарження боржниками виконавчих написів нотаріусів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
При зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по-перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по-друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Відповідно до роз`яснень п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого п.4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Виходячи із специфіки обраного заявником виду забезпечення позову, а саме, зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником в судовому порядку, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа, оскільки саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову.
Адвокат Бабенко Юрій Сергійович в інтересах ОСОБА_1 пред`явив позов про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личук Т.В. 19.06.2020 pоку, зареєстрованого в реєстрі за №1593, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь TOB «ФК «ІНВЕСТ ХАУС» заборгованість, що виникла по Кредитному договору №76/П/19/2008-840 від 04 березня 2008 року, що становить 2756742 (два мільйона сімсот п`ятдесят шість тисяч сімсот сорок два) грн. 86 коп.
На підставі вказаного вище виконавчого напису нотаріуса 02.07.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Телявським Анатолієм Миколайовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62458726 з примусового виконання виконавчого напису №1593, вчиненого 19.06.2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарасом Володимировичем про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ТзОВ "ФК "ІНВЕСТ ХАУС", заборгованості в розмірі 2756742 (два мільйона сімсот п`ятдесят шість тисяч сімсот сорок два) грн. 86 коп.
В межах виконавчого провадження №62458726, 02.07.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським Анатолієм Миколайовичем в рамках виконавчого провадження №62458726 винесено постанову про арешт на грошові кошти на відкритих рахунках ОСОБА_1 . Крім цього, постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського Анатолія Миколайовича від 07.07.2020 року арештовано майно боржника ОСОБА_1 та винесено заявку на реалізацію арештованого майна останнього.
Верховний Суд сформував усталену судову практику про те, що у випадку оскарження в судовому порядку виконавчого напису нотаріуса шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову (постанови від 16.08.2018 у справі №910/1040/18; від 25.02.2019 у справах № 924/789/18, № 924/790/18; від 11.10.2019 у справах № 910/4762/19; від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19; від 17.09.2020 у справі № 910/72/20; від 30.09.2020 у справі № 910/19113/29; від 30.11.2020 у справі № 910/217/20; від 17.12.2020 у справі № 910/11857/20).
Враховуючи те, що адвокат Бабенко Юрій Сергійович в інтересах ОСОБА_1 оскаржив в судовому порядку виконавчий напис нотаріуса, який є виконавчим документом, на підставі якого приватним виконавцем відкрито виконавче провадження та винесено постанову про арешт на грошові кошти на відкритих рахунках, колегія суддів вважає, що забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі цього виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача у разі задоволення позову, відтак наявні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.
Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що оскаржувана ухвала постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права, в зв"язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва – Телявського Анатолія Миколайовича слід залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 20 січня 2021 року - слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва – Телявського Анатолія Миколайовича - залишити без задоволення.
Ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 20 січня 2021 року - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 13 грудня 2021 року.

Головуючий:                                                О.Я. Мельничук

       Судді:                                                                О.М. Ванівський

                                                                       Н.П. Крайник