Номер провадження: 33/813/1410/21
Номер справи місцевого суду: 522/12358/21 
Головуючий у першій інстанції Циб І.В. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретарки судового засідання Фабіжевської Т.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,  ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В. від 23.09.2021 року
                                установив        
Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.09.2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Відповідно до постанови суду,  ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 19.06.2021 року о 22 год. 59 хв. в м. Одеса, вул. Троїцька, 56, керував транспортним засобом «KIA RIO», д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій проходити відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
В своїй апеляційній скарзі  ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає її винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки висновки суду першої інстанції про те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та підтвердив факт такої відмови в судовому засіданні не відповідають дійсності, адже він в судовому засіданні заперечував факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння та вживання ним будь-яких заборонених водію речовин. Крім того  ОСОБА_1 звертає увагу на те, що протокол оформлений на стандартному, раніше заготовленому бланку, а працівником поліції тільки заповнені його анкетні данні, при цьому йому не було роз`яснено  прав та обов`язків та не надано правової юридичної допомоги. Також ОСОБА_1 зазначає, що працівник поліції не надав йому можливості пройти огляд в медичному закладі, в порушенні вимог діючого законодавства в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та письмове направлення на огляд у медичному закладі на стан сп`яніння, з доданого до справи відеозапису з місця події вбачається, що він веде себе спокійно, спілкується коректно. Враховуючи наведене, ОСОБА_1  вважає, що він у встановленому порядку не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння.   
Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить допитати в якості свідка працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, постанову скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. 
Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, вислухавши  ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. 
Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння або у неї були явні ознаки алкогольного сп`янінняпід час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Доводи  ОСОБА_1 про його невинуватість у вчиненому правопорушенні апеляційний суд вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження виходячи з наступного.        
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР №041859 від 19.06.2021 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 19.06.2021 року о 22 год. 59 хв. в м. Одеса, вул. Троїцька, 56, керував транспортним засобом «KIA RIO», д/н  НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, невнятна мова. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій проходити відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України (а.с.2). 
Факт відмови ОСОБА_1  від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу та у медичному закладі підтверджується оглянутим під час підготовки до апеляційного розгляду відеозаписом з місця події, з якого вбачається, що  ОСОБА_1 на вимоги співробітників поліції відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу так і у медичному закладі, при цьому працівниками поліції йому було роз`яснено як порядок проходження такого огляду, так і наслідки відмови від його проходження.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1  про те, щопрацівник поліції не надав йому можливості пройти огляд в медичному закладі спростовуються зазначеним відеозаписом, з якого вбачається, що поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі, разом з тим ОСОБА_1 відмовився від проходження таких оглядів. 
Апеляційний суд відхиляє посилання ОСОБА_1 на те, що протокол оформлений на стандартному, раніше заготовленому бланку, а працівником поліції тільки заповнені його анкетні данні, оскільки така форма протоколу та порядок його заповнення передбачені діючим законодавством.
Доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 про те, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було роз`яснено його права спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, у якому  ОСОБА_1 власноруч розписався про роз`яснення йому прав та обов`язків.
Також апеляційний суд вважає безпідставними посилання  ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що йому не надано правової юридичної допомоги, оскільки він не скористувався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.268 КУпАП, хоча був ознайомлений з ним, що підтверджується його підписом у протоколі, та не заявив працівникам поліції клопотання про необхідність отримання ним правової допомоги.
Крім того, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що в порушенні вимог діючого законодавства в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та письмове направлення на огляд у медичному закладі на стан сп`яніння, оскільки такий огляд не проводився з підстав відмови  ОСОБА_1 від його проходження. 
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 про те, що з доданого до справи відеозапису з місця події вбачається, що він веде себе спокійно, спілкується коректно, адже це не має правового значення для розгляду справи, оскільки ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.2.5. Правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція ст.130 КУпАП передбачає притягнення водія до адміністративної відповідальності як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Отже, відповідно до положень ст.130 КУпАП, законодавцем встановлено, що водій зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння на вимогу працівника поліції, відмова, навіть якщо особа вважає, що не перебуває в стані алкогольного чи будь-якого іншого сп`яніння, не допускається.
За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні та правильно кваліфікував його дії за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на місці зупинки або в умовах медичного закладу, що було встановлене в передбаченому законом порядку. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість  ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.
Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання своєї вини розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.
При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст.33 КУпАП на накладено стягнення у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.
У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,
постановив
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси Циб І.В. від 23.09.2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                            Ю.І. Кравець