Головуючий І інстанції: Тітов О.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2021 р. 	Справа № 520/6103/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Бершова Г.Є. ,  Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2021, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022  по справі № 520/6103/21
за позовом               ОСОБА_1  
до              Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України                     
про визнання протиправною та скасування вимоги,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області  (надалі також - відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки)   № Ф-3290-57-V від 12.11.2020 року.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду  від 14.06.2021 клопотання представника відповідача про заміну сторони в порядку процесуального правонаступництва - задоволено. Замінено відповідача у справі №520/6103/21 з Головного управління ДПС у Харківській області (код ЄДРПОУ 43143704) на Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (ЄДРПОУ 43983495).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року  адміністративний позов задоволено.
18.06.2021 року від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення по справі, в якій просить суд: винести додаткове рішення по справі № 520/6103/21, яким стягнути судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь позивача ОСОБА_1 .
В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що судом не вирішено питання про розподіл всіх судових витрат, які були понесені позивачем під час розгляду адміністративного позову по справі №520/6103/21.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 року у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу державної податкової служби України про визнання протиправною та скасування вимоги - відмовлено.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для її задоволення, оскільки при ухвалені судового рішення у даній справі  по суті, судом першої інстанції було вирішено питання щодо розподілу судових витрат з урахуванням наявних в матеріалах справи та представлених позивачем доказів понесення судових витрат.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким зобов`язати суд винести додаткове рішення, яким розподілити судові витрати на правову допомгу понесені позивачем.
Обгрунтовуючи доводи апеляційної карги, позивач посилається на правову позицію  Великої Палати Верховного Суду по справі № 751/3840/15-ц, викладену у постанові від 20.09.2018. 
Відповідач  правом надання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у зв`язку з чим та відповідно до частини 2 ст.313, п.2 ч.1 ст.311 КАС апеляційним судом розглянуто справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача,  перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Статтею 132 КАС України визначено види судових витрат. Так, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно з частинами першою і другою статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Відповідно до статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання, які вирішує суд при ухваленні рішення визначені статтею 244 КАС України. Так, під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Отже, питання розподілу судових витрат не є вимогою адміністративного позову, яка направлена на захист порушених суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів позивача.
Розподіл судових витрат має компенсаційний характер і є певною мірою відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом.
При цьому, за загальним правилом, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи.
Разом з тим, КАС України передбачені випадки, коли суд може вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме:
1) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина третя статті 143);
2) у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143);
3) якщо це питання не було вирішено (пункт 3 частини першої статті 252).
Відповідно до частини п`ятої статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Частина перша статті 252 КАС України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 252 КАС України.
Зі змісту поданої представником позивача заяви про винесення додаткового судового рішення вбачається, що підставою для винесення додаткового судового рішення є, на його думку, не вирішення судом при винесенні рішення від 14.06.2021 року питання щодо витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.
Разом з тим,  з матеріалів даної адміністративної справи вбачається, що у рішенні  Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року, враховуючи співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із незначною складністю справи, а також відсутність документів, які б підтверджували сплату позивачем послуг адвоката у розмірі 6000,00 грн., суд першої інстанції  дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Зокрема, в мотивувальній частині рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2021 року  по справі 520/6103/21 було викладено мотиви, якими керувався суд, приймаючи таке рішення.
Отже, при ухваленні судового рішення по суті спору, судом першої  інстанції  було вирішено питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
Водночас, як вбачається з матеріалів спрви, позивач правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 14.06.2021 в частині  відшкодування  витрат на правничу допомогу не скористався. 
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а ухвала суду першої інстанції прийнята відповідно до норм матеріального та процесуального права, а тому скасуванню не підлягає.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,  316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 по справі № 520/6103/21  залишити без змін  . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	Г.Є. Бершов    І.С. Чалий