ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 р.	Справа № 520/6765/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Бартош Н.С. ,  Подобайло З.Г. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Харківський метрополітен" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О.,  м. Харків, повний текст складено 19.07.21 року по справі № 520/6765/21
          за позовом        ОСОБА_1  
          до       Головного  управління Пенсійного фонду України в Харківській області      третя особи      Комунальне підприємство "Харківський метрополітен" 
          про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного  управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд першої            інстанції : 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №28 від 28.01.2021 про відмову зарахувати до стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 період його роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП "Харківський метрополітен" з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки згідно абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області  здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період його роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП "Харківський метрополітен" з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки згідно абз.10  ч.3 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, починаючи з 01 лютого 2021 року;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заборгованості з виплати перерахованої пенсії з 01 лютого 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у межах суми стягнення за один місяць.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що йому з 14.06.2018 призначено пенсію відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV за Списком №1, як машиністу електропоїзда метрополітену, згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2018 по справі №2040/6395/18. Зазначає, що 28.01.2021 року він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням періоду його роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП "Харківський метрополітен" з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 28 січня 2021 року №28 було відмовлено в перерахунку пенсії, з огляду на відсутність підстав для врахування стажу роботи позивача з 10.06.2008 по 24.06.2016 за Списком №1. Позивач вважає відмову пенсійного органу  в перерахунку його пенсії протиправною, а тому звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27 травня 2021 року залучено Комунальне підприємство "Харківський Метрополітен" в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору до участі у справі №520/6765/21.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа: Комунальне підприємство "Харківський Метрополітен" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено  частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  №28 від 28.01.2021 про відмову зарахувати до стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 період його роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП "Харківський метрополітен"  з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки згідно абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01 лютого 2021 року про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду у даній справі.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  на користь ОСОБА_1  сплачений судовий збір у сумі 908,00 (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.  
Комунальне підприємство "Харківський метрополітен" (далі по тексту - КП "Харківський метрополітен"), не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 року по справі №520/6765/21 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у позові. Судові витрати за подання апеляційної скарги прохало покласти на позивача.
          В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято при неповному з`ясуванні усіх обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального та процесуального права. Висновок суду першої інстанції, викладений в рішенні від 19.07.2021 р. про те, що «згідно карток умов праці за 2003, 2008,             2013 р.р. робоче місце позивача відноситься до Списку №1, характер виконуваної робіт                      не змінювався» є неправомірним та таким, що свідчить про не дослідження судом першої інстанції наданих КП «Харківський метрополітен» до справи документів.  Вказує, що починаючи з 2003р. результати атестації робочого місця машиністів електропоїздів (метрополітену) не підтвердили Список №1. За сукупністю показників робоче місце машиніста електропоїзда метрополітен не відповідає показникам Списку № 1, а відповідає показникам Списку №2.  Зазначає, що згідно карток умов праці за 2003, 2008, 2013 робоче місце позивача відноситься до Списку №2, тому у позивача відсутнє право на зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 10.06.2008 р. по 24.06.2016 р. Вважає, що не відповідає дійсним обставинам справи висновок суду першої інстанції, викладений в рішенні від 19.07.2021р. про те, що останньою проведеною атестацією КП «Харківський метрополітен» є атестація проведена в 1999 р. Також, зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наданим КП   «Харківський метрополітен» доказам та поясненням у справі для прийняття правомірного рішення у справі. Вказує, що атестації умов праці робочого місця машиніста електропоїзда (метрополітену) проведені на підприємстві в 2003, 2008 та 2013 р.р. є чинними і такими, що мають юридичну силу. Не погоджується  з посиланням суду першої інстанції у рішенні від 19.09.2021р. на лист Головного управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державно адміністрації в листі від 25.06.2011 р. №04-22/05/4190, як на підставу для задоволення позовних вимог у даній справи, оскільки цей лист не є нормативно-правовим документом, а носить лише роз`яснювальний характер. Вважає, що залишені без змін за результатами атестацій робочого місця машиніста електропоїзда/метрополітену) у 2003, 2008, 2013 р.р. розміри доплат (16% надбавки за умови праці) та тривалості додаткових відпусток за особливий характер праці (7 додаткових днів відпустки) ніяк не пов`язані з правом машиніста електропоїзду (метрополітену) на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. Посилається, що оскільки проведеними на підприємстві атестаціями умов праці робочого місця машиніста електропоїзда (метрополітену) по електродепо «Салтівське» у 2003, 2008, 2013 р.р. не було підтверджено пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1, тому у позивача відсутнє право на зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду його роботи з 10.06.2008 р. по 24.06.2016 р. у відповідності до норм Закону №1058-ІV та Закону №1788-ХІІ. 
Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на те, що подана скарга КП "Харківський метрополітен" не відповідає дійсним обставинам, які стверджені доказами, дослідженими у порядку, встановленому КАС України, просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції змінити, з викладенням його резолютивної частини в наступній редакції:1) Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю. 2) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №28 від 28.01.2021 про відмову зарахувати до стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 період його роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП "Харківський метрополітен" з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки згідно абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV; 3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області  здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1  зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період його роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП "Харківський метрополітен" з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки згідно абз.10  ч.3 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, починаючи з 01 лютого 2021 року; 4) допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати заборгованості з виплати перерахованої пенсії з 01 лютого 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у межах суми стягнення за один місяць.
          Учасники справи про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені заздалегідь та належним чином. 
          Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції заперечив проти вимог апеляційної скарги КП "Харківський метрополітен", просив її відхилити. 
          Представник  третьої особи, КП "Харківський метрополітен",  в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав вимоги апеляційної скарги, прохав її задовольнити. 
          Представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, не з`явився в судове засідання суду апеляційної інстанції. 
          Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної  скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
          Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 працював машиністом електропоїзда (метрополітену) з 27.10.1994 по 24.06.2020 на КП  "Харківський метрополітен".
28.01.2021 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням періоду його роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП "Харківський метрополітен" з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №28 від 28 січня 2021 року відмовлено позивачу в перерахунку пенсії, з огляду на відсутність у                       ОСОБА_1 підстав для врахування стажу роботи позивача з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки за Списком №1.
Позивач, вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №28 від 28.01.2021 про відмову зарахувати до стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , період його роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП "Харківський метрополітен" з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки згідно абз.10 ч.3 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, звернувся до суду з позовом. 
Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, зокрема виходив з того, що відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про дії, спрямовані на проведення перевірки відповідності змісту трудової книжки саме первинним документам підприємства (умови праці), на якому працював позивач. Відповідно, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що оскаржуване рішення відповідача підлягає скасуванню, як протиправне. Окрім того,  враховуючи приписи ч.4 ст.245 КАС України, ч.2 ст.9 КАС України,  суд для ефективного захисту прав позивача, вважав  за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 01 лютого 2021 року про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду у даній справі.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Так, зі змісту оскаржуваного рішення відповідача вбачається, що основним документом, що підтверджує право на пільгове пенсійне забезпечення за результатами атестації робочих місць за умовами праці є наказ по підприємству. Таким чином, відділом вирішено відмовити гр. ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії з зарахуванням стажу роботи по списку №1 за період з 10.06.2008 по 24.06.2016, так як цей період не підтверджено атестацією робочих місць та відсутній наказ по підприємству. Після надання необхідних документів, передбачених законодавством, буде проведено перерахунок (том 1, а.с.24). 
Згідно з п.1 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до  п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 було затверджено Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.1994 №773 внесено зміни і доповнення до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме підпункт "а" підрозділу 1 розділу XXI "Транспорт" після позиції 1200100а-12180 доповнено позицією 1200100а-14409 такого змісту: "1200100а-14409 Машиністи електропоїздів метрополітену".
Постановою Кабінету Міністрів №36 від 16.01.2003 затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідно до п. 21.1 "а" підрозділу 1 розділу XII "Транспортні послуги" зазначеного Списку, право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 мають машиністи електропоїздів (метрополітену).
Колегія суддів зазначає, що у Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", позиція "Машиністи електропоїздів метрополітену" відсутня.
Разом з тим, відповідно до рішення Національної служби посередництва і примирення від 11.07.2005 №05-07-05 "Про колективний трудовий спір між машиністами електропоїздів метрополітенів України та Кабінетом Міністрів України" Кабінету Міністрів України рекомендовано виконати пункт 1 рішення примирної комісії по вирішенню колективного трудового спору між машиністами електропоїздів метрополітенів України та Кабінетом Міністрів України від 10.02.2005: "1. Задовольнити вимогу машиністів електропоїздів метрополітенів України: "відновити професію “машиніст електропоїздів метрополітену” в Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36".
Так, Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2006 року №276 внесено зміни до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Підрозділ "Транспортні послуги" зазначеного Списку доповнено позицією - машиністи електропоїздів (метрополітену).
Окрім того, Міністерству транспорту та зв`язку разом з Міністерством охорони здоров`я запропоновано до 01.04.2006 розробити методику проведення атестації робочих місць за умовами праці машиністів електропоїздів (метрополітену), забезпечити проведення атестації робочих місць за умовами праці машиністів електропоїздів (метрополітену) державних підприємств "Дніпропетровський метрополітен" і "Харківський метрополітен", а разом з Київською міськдержадміністрацією - на комунальному підприємстві "Київській метрополітен" і подати Мінпраці та соціальної політики до 01.07.2006.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом № 383 від 18.11.2005 Міністерства праці та соціальної політики України визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
При цьому, до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.
Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016 затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Відповідно до цієї  Постанови  Кабінету Міністрів України професія машиніст електропоїзда метрополітену не входить до вказаного Списку.
          Згідно з п.п.1,2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі по тексту - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Також, згідно з п.20 Порядку №637 в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників; у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
          Відповідно до п.17 Порядку №637  за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.
          Як вбачається з матеріалів справи, а саме завіреної копії трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 20.06.1993, остання містить записи про те, що позивач працював зокрема з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки на посаді машиніста електропоїзда (метрополітену).
          При цьому, матеріали справи не містять посилань пенсійного органу на недоліки у заповненні трудової книжки позивача чи на певні дефекти окремих записів. 
          Колегія суддів зазначає, що на виконання п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці №442, затвердженого Постановою КМУ від 1 серпня 1992 р. N 442 (далі по тексту - Порядок №442)  КП "Харківський метрополітен" проводило атестації робочих місць машиністів електропоїздів метрополітену. 
          При цьому, колегія суддів звертає увагу, що КП "Харківський метрополітен" атестація робочого місця проводилася в 1994 році, за наслідками якої було видано наказ Харківського метрополітену від 24.11.1994 року №129 "Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці".
          Надалі атестація проводилась в 1996-1997 році, за її наслідками видано наказ Харківського метрополітену №51 від 09.04.1997 року "Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці",  яким внесені зміни та доповнення до наказу від 24.11.1994 року №129.
          Окрім того, повторна атестація робочих місць проводилась в 1999 році, за наслідками якої було видано наказ Харківського метрополітену №214 від 07.12.1999 року "Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць, проведеної в 1999 році".
          Колегія суддів зазначає, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з вищезазначеним Порядком №442 та розробленими на виконання Постанови КМУ №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.
          Згідно з п.4 Порядку №442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
          Відповідно п. 4.2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 року №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
          Отже, атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку №442 проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Разом з цим, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 21.02.2018 по справі №352/547/16-а, від 10.07.2018 по справі №227/545/17 та від 10.06.2019 по справі №559/150/17, яка в силу ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковою для врахування. 
Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 01.03.2021 р. по справі №686/18513/16-а на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.
Наведений вище висновок також узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 19 лютого 2020 року у справі    №520/15025/16-а.
          При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до приписів ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Відповідно до ч.3 ст.44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Тобто, з аналізу вказаних норм вбачається, що пенсійний орган, в даному випадку під час розгляду звернення позивача щодо перерахунку його пенсії на пільгових умовах, був наділений повноваженнями вимагати відповідні (первинні) документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Разом з тим, матеріали даної справи не містять належних доказів, які б свідчили про те, що відповідач у даній справі вчиняв дії направлені на проведення перевірки відповідності змісту трудової книжки позивача первинним документам підприємства (щодо умов праці), які підтверджують характер виконуваної роботи підприємства на якому працював в оскаржуваний період позивач. 
Вирішуючи дану справу по суті та надаючи правову оцінку, викладеним в скарзі КП "Харківський метрополітен" доводам останнього про те, що у позивача відсутнє право на зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду його роботи період його роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП "Харківський метрополітен" з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки, колегія суддів зазначає наступне. 
Так,  підставою для прийняття рішення суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження у даній справі, було саме порушення відповідачем процедури  розгляду звернення позивача від 01 лютого 2021 року щодо перерахунку пенсії останнього за віком на пільгових умовах. 
Оскаржуване рішення суду першої інстанції фактично не містить висновків  щодо права позивача на зарахування до пільгового стажу (за конкретним списком) періоду його роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП "Харківський метрополітен" з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки, проте висновок суду у вказаному рішенні стосується порушення пенсійним органом процедури розгляду звернення позивача. 
Наведені в апеляційній скарзі посилання щодо фактичних обставин справи не були предметом розгляду під час вирішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області звернення позивача щодо перерахунку пенсії останнього за віком на пільгових умовах та прийняття оскаржуваного рішення пенсійного органу (рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №28 від 28.01.2021). 
При цьому, Головним  управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області                          не було належним чином досліджено вже наявні у пенсійного органу документи, які стосувалися звернення позивача, та відповідно не було вчинено дій з витребування первинних документів за таким зверненням, які стосувалися умов праці на КП "Харківський метрополітен" з метою дослідження таких документів в їх сукупності. 
          Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що в даному випадку оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №28 від 28.01.2021 про відмову зарахувати до стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 період його роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП "Харківський метрополітен" з 10.06.2008 по 24.06.2016 роки згідно абз.10 ч. 3 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV не відповідає приписам ч.2 ст.2 КАС України, а тому судом першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку, що останнє є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. 
          Згідно з ч.4 ст.245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
          У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
          З урахуванням наведених вище висновків, з огляду на приписи наведеної норми КАС України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності виходу за межі позовних вимог та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01 лютого 2021 року про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду у даній справі.
          При цьому, доводи представника позивача про те, що задоволення позову у зазначеній вище частині вимог не призведе до ефективного захисту прав позивача, колегія суддів відхиляє, оскільки в даному випадку саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 01 лютого 2021 року про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду у даній справі є обґрунтованими та ефективних способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах. 
Колегія суддів враховує доводи апеляційної скарги КП "Харківський метрополітен" щодо помилковості (передчасності) доводів суду першої інстанції про те, що згідно карток умов праці за 2003, 2008, 2013 робоче місце позивача відноситься до Списку №1 та відповідних посилань суду першої інстанції про віднесення умов праці позивача до вказаного Списку, оскільки  це питання повинно бути досліджено в процесі повторного розгляду заяви позивача, оскільки зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції полягає в тому, що пенсійний орган порушив процедуру розгляду звернення позивача, не врахувавши усіх фактичних обставин спірних правовідносин. Відповідно, при повторному розгляді звернення ОСОБА_1 пенсійний орган                  не позбавлений права робити висновки за наслідками такого звернення, оскільки це є його дискрецією. 
          Стосовно посилання учасників по справі на певні правові позиції Верховного Суду, то колегія суддів зазначає, що вони не спростовують наведених вже вище висновків, а застосуванню у даній справі підлягають позиції цього суду на які суд апеляційної інстанції посилається вище. 
          Окрім того, щодо посилання в апеляційній скарзі КП "Харківський метрополітен" на правові позиції Європейського суду з прав людини в певних його рішеннях, то колегія суддів їх враховує та зауважує, що висновки суду у даній справі не суперечать їм.
          З приводу вже наведених вище вимог представника позивача, зазначених ним у відзиві на апеляційну скаргу,  щодо необхідності зміни рішення суду першої інстанції, то колегія суддів звертає увагу, що з огляду на приписи ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає дану справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги             КП  "Харківський метрополітен". Позивачем або його представником, в інтересах останнього             не було подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. 
          Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
          Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
         Частиною 1 ст.9 КАС визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
          Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
          Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
          Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
          Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
          Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
          Колегія суддів зазначає, що доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення. 
Таким чином, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Оскільки скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, враховуючи приписи ст.139 КАС України, відсутні правові підстави для розподілу судових витрат у даній справі.  З огляду на наведену вище норму КАС України,  відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги КП "Харківський метрополітен" про покладення судових витрат за подання апеляційної скарги на позивача. 
З урахуванням того,  що відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.  
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 по справі № 520/6765/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 

Головуючий суддя 	(підпис)	А.М. Григоров	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Н.С. Бартош    З.Г. Подобайло   	
Повний текст постанови складено  13.12.2021 року