ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2021 р. 	Справа № 520/12329/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Бартош Н.С. ,

          розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача адвоката Юрко Олени Григорівни на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2021, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., м. Харків, повний текст складено 01.09.21  по справі № 520/12329/21
за позовом       ОСОБА_1  
до     Головного  управління Пенсійного фонду України в Харківській області                                 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного  управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якій просив суд першої інстанції:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року по довідці Міжрегіонального центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій №80 від 21.05.2021 року, що складена на виконання листа ДСНС України від 19.04.2021 №03-6041/201 та заяви позивача;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області  перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року виходячи з сум грошового забезпечення, зазначених в довідці Міжрегіонального центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій №80 від 21.05.2021 року і здійснити позивачу виплату з 01 квітня 2019 року виходячи зі 100% підвищення перерахованої суми пенсії, єдиним платежем без використання при такій виплаті постанов Кабінету Міністрів України чи інших нормативно правових актів ( в т.ч. Постанови КМУ № 649 від 22.08.2018року «Про порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», тощо), які надають боржнику можливість для відстрочення чи розстрочення виплат, з урахуванням компенсації, передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з 01.04.2019 року по дату фактичної виплати.
В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що відповідачем було допущено протиправну  бездіяльність щодо нездійснення йому перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року по довідці Міжрегіонального центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій №80 від 21.05.2021 року, що складена на виконання листа ДСНС України від 19.04.2021 №03-6041/201 та заяви позивача. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області  щодо нездійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року по довідці Міжрегіонального центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій №80 від 21.05.2021 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області  перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року виходячи з сум грошового забезпечення, зазначених в довідці Міжрегіонального центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій №80 від 21.05.2021 року і здійснити ОСОБА_1 виплату перерахованої суми пенсії з 01 квітня 2019 року єдиним платежем.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Представник позивача - адвокат Юрко Олена Григорівна (далі по тексту - представник позивача - адвокат Юрко О.Г.), не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2021 року по справі №520/12239/21 в частині незадоволених заявлених позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та ухвалити нове рішення в цій частині, яким задовольнити вимоги позивача в повному обсязі відповідно до заявленого позову,  а саме: Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області  перерахувати та виплатити пенсію позивачу з 01 квітня 2019 року виходячи зі 100% підвищення перерахованої суми пенсії з урахуванням компенсації, передбаченої Законом України «Прокомпенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з  порушенням строків  їх виплати» за період з 01.04.2019 року по дату фактичної виплати. 
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з рішенням суду першої інстанції в частині незадоволених вимог не погоджується, вважаючи його незаконним, оскільки воно було винесено в результаті неповноти з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, відповідно, до невірного вирішення позову по суті. Щодо вимоги про   зобов`язання відповідача перерахувати та виплачувати 100% підвищення перерахованої пенсії з 01.04.2019 року зазначає таке.  Факт сплати позивачу 75% підвищення пенсії в 2019 році підтверджено довідкою Головного  управління Пенсійного фонду України в Харківській області №1821 від 16.03.2021 року (копія додається). Вважає, що суд першої інстанції проігнорував в даному випадку той факт, що в матеріалах справи вже є доказ порушення прав позивача по цій вимозі. Вказує, що п.2 постанови  КМУ №103  від 21.02.2018 року був визнаний не чинним та протиправним згідно рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року по справі N826/3858/18, що набуло чинності на підставі постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, отже позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, починаючи з 05.03.2019. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 06.08.2019 у справі №160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 та постановах від 09.04.2020 у справі №640/19928/18. Крім того, зазначає, що відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх  виплати» у разі їх несвоєчасної виплати громадянам здійснюється компенсація доходів. Посилається на приписи вказаного Закону, а також на приписи Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 р. №159. Вказує, що зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст.1-3 Закону №2050-ІІІ, окремих положень Порядку дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені. Аналогічні правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 18.07.2018 року у справі №185/515/16-а, які, в силу ч.5 ст.242 КАС України,  мають бути враховані судом при винесенні рішення по суті. Посилається, що зазначені обставини вказують на необґрунтованість висновків суду першої інстанції, неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення вищезазначених норм матеріального права, що призвело до помилкової відмови в задоволені зазначених вимог, що згідно ст.317 КАС України є підставою для скасування часткового скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення в цій частині. 
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу представника позивача -  адвоката Юрко О.Г.
Враховуючи приписи ст.311 КАС України (зокрема, подання скарги на  рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного провадження); належне повідомлення учасників справи  про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів ухвалила апеляційний розгляд справи по справи продовжити в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає                       частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачу призначено пенсію на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року.
З 01.01.2018 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області здійснено перерахунок пенсії позивача  відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 та постанови КМУ №103 від 21.02.18 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".
Міжрегіональним центром гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій складено оновлену довідку №80 від 21.05.2021 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 05.03.2019 року ОСОБА_1 . 
В примітці до вищевказаної довідки зазначено, що її оформлено з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 (набрало чинності 05.03.2019) та постанови Великої Палати Верховного Суду України від 17.12.2019.
Листом №8701-1695/870250 від 24.05.2021 року Міжрегіональний центр гуманітарного розмінування та швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій направив вищевказану довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.
Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом від 07.06.2021 року №2000-0203-8/75977 на звернення представника позивача повідомлено, що провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, яку надано Міжрегіональним центром гуманітарного розмінування та швидкого реагування державної служби України з надзвичайних ситуацій від 21.05.2021 № 80, немає підстав.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Відмовляючи, зокрема у задоволенні вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити позивачу виплату пенсії з 01 квітня 2019 року виходячи зі 100% підвищення перерахованої суми пенсії, суд першої інстанції виходив з того, що ці вимоги є такими, що звернені на майбутнє, відсутні підстави вважати, що виплата пенсії буде здійснена у розмірі меншому ніж 100% перерахованої суми пенсії, в цій частині права позивача не є порушеними. Окрім того, відмовляючи у задоволенні вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити пенсію ОСОБА_1 з урахуванням компенсації, передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з 01.04.2019 року по дату фактичної виплати, суд першої інстанції виходив з того, що наразі відсутні підстави вважати, що відповідачем не буде виплачено компенсацію втрати частини доходу з 01.04.2019 року, позовні вимоги у вказаній частині звернені на майбутнє, в даній частині позовних вимог права позивача не є порушеними. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам у даній справі, колегія суддів зазначає наступне. 
З урахуванням приписів ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів зазначає, що в даному випадку суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а саме в частині в якій скаржник оскаржує відмову суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог. 
Окрім цьому, колегія суддів враховує приписи ч.5 ст.308 КАС України, якою визначено, що  суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
Згідно з ч.ч.1,2,4 ст.63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
          Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
          Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
          Відповідно до ч.18 ст.43 Закону №2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
          Частиною 3 ст.51 Закону №2262-ХІІ визначено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
          Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 було затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII.
          Пунктом 1 Порядку №45 (в редакції Постанови КМУ №103 від 12.02.2018) визначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
          Відповідно до п.4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
          Колегія суддів зазначає, що з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів від 30.08.2017 р.       № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі по тексту - Постанова КМУ №704), яка набрала чинності 01.03.2018, було підвищено грошове забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. Зазначеною постановою було установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Також цією   постановою установлені тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схема тарифних розрядів за основними типовими посадами, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями.
          Згідно з п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №103 від 12.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі по тексту – Постанова КМУ №103) (в первісній редакцій) було визначено, що відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” постановлено: перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.
          Відповідно до п.2 Постанови КМУ 103 (в первісній редакції) виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Колегія суддів зазначає, що позивач отримав право на перерахунок пенсії з січня 2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №103.  При цьому Кабінет Міністрів України уповноважений визначати порядок проведення такого перерахунку, що й було реалізовано ним у Порядку №45.
Як вбачається з матеріалів даної справи, відповідачем по справі з 01.01.2018 р. було проведено перерахунок та виплату пенсії позивача у розмірах, що передбачені Постановою КМУ №103 з відповідними обмеженнями, передбаченими вказаною Постановою КМУ, а саме 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. щомісячно 50% від підвищення; з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. щомісячно 75% від підвищення (довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 16.03.2021 р. №1821; а.с.16, зворотня сторона аркушу).  
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року по справі №826/3858/18, яке було залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 р., та яке набрало законної сили 05.03.2019 було визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України №103 та зміни до пункту 5 Порядку № 45, додатку 2 до Порядку № 45.
Згідно ч.1 ст. 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що постановою Верховного Суду від 12.11.2019 р. по справі №826/3858/18 рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року було залишено без змін.
          Відповідно до ч.2 ст.265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
          Відтак, із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 (з 05.03.2019), позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.
          Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі суддів палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, яка була викладена в постанові від 17.03.2021 року по справі №560/3762/18, а також в рішенні Верховного Суду від 16.08.2019 р. по справі №160/3586/19, яке було залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 р.
          Відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
          Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав правових підстав не враховувати положення Постанови КМУ №103.
          Отже, у відповідача, в силу ст.19 Конституції України, в період з 01.01.2018 по 04.03.2019 іншого законного способу дій, ніж передбачений Постановою Кабінету Міністрів України №103 не було.
          Таким чином, приписами пунктів 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України №103, які були чинними до 05.03.2019, було прямо передбачено порядок виплати перерахованих пенсій колишнім військовослужбовцям у такий спосіб, як це здійснено пенсійним органом (виплата 50% підвищення з 01.01.2018 та 75% підвищення з 01.01.2019 по 04.03.2019).
          Разом з тим, колегія суддів вважає, що з 05.03.2019 у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, як суб`єкта владних повноважень, були відсутні правові підстави для виплати пенсії позивача відповідно до пунктів 1,2 Постанови КМУ №103, а тому з цієї дати позивач має право на виплату пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії. 
          Окрім того, колегія суддів також враховує у даній справі правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка була висловлена в постанові від 24.06.2020 року по справі №160/8324/19, відповідно до якої з 5 березня 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому з цієї дати особа має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та ст.9 Закону  №2011-ХІІ.
          Щодо посилання Головного  управління Пенсійного фонду України в Харківській області на приписи Постанови Кабінету Міністрів України №804 від 14.08.2019 р. "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", яка набула законної сили з 04.09.2019 р., то колегія суддів зазначає, що застосування вказаної Постанови Кабінету Міністрів України у спірних правовідносинах призведе до порушення приписів ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ, оскільки фактично викличе зменшення суми підвищення до пенсії позивача до 75% суми підвищення пенсії, з урахуванням вже наведених вище висновків суду щодо права позивача з 05.03.2019 р. на виплату пенсії у 100% суми підвищення пенсії, що не буде відповідати приписам ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ.
Окрім того, щодо посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на те, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1088 від 24.12.2019 р. з 01 січня 2020 р. виплата пенсій, призначених згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 р., то колегія суддів зазначає, що це жодним чином не спростовує факту того, що позивач має право з 05.03.2019 р. на отримання виплат пенсії у  100% суми підвищення пенсії. 
Враховуючи наведене вище, а також приписи ст.308 КАС України, колегія суддів приходить до висновку,  що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку відмовляючи у задоволенні вимог щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року, виходячи зі 100% підвищення перерахованої суми пенсії, а тому з метою захисту прав позивача належить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року, виходячи зі 100% підвищення пенсії перерахованої суми пенсії, з урахуванням проведених виплат.  
Доводи суду першої інстанції про те, що наведені вище вимоги позивача є такими, що звернені на майбутнє, за відсутності підстав вважати, що виплата пенсії буде здійснена у розмірі меншому ніж 100% перерахованої суми пенсії і в цій частині права позивача не є порушеними,  колегія суддів  з урахуванням наведених вище висновків вважає помилковими, оскільки матеріалами справи підтверджено порушення пенсійним органом прав позивача під час здійснення виплати його пенсії. 
При цьому, щодо доводів відповідача про порушення позивачем строку звернення до            суду, а саме те, що частина позовних вимог знаходиться за межами, передбаченого ч.2 ст.122 КАС України шестимісячного строку звернення до суду, то колегія суддів зазначає наступне.
          Так, приписами ч.ч.1,2 ст.122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
          Загальні правила, закріплені у нормах адміністративного процесуального законодавства, передбачають обчислення строку звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення цих прав, свобод, інтересів.
          Поняття «повинна була дізнатись», використане у ст.122 КАС України, слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про прийняття оскаржуваного рішення та знала про обставини його прийняття. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
          Верховний Суд у постанові від 02 березня 2021 року по справі №758/7700/17 зазначив, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, з моменту отримання грошових виплат, при отриманні від органу Пенсійного фонду України повідомлення про призначення пенсії, відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.
          У свою чергу, ч.3 ст.51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
          В даному випадку, у межах даної справи підтверджено те, що пенсійний орган протиправно обмежував виплати пенсії позивача, а тому з урахуванням наведених вище висновків та враховуючи вимоги позову, колегія суддів вважає, що така виплата пенсії має бути проведена з 01 квітня 2019 року без обмеження строком, передбаченим ст.122 КАС України.
          Також, колегія зазначає, що зі змісту приписів п.1 Постанови КМУ №103 (в її первісній редакції) вбачається, що пенсія перераховується в повному обсязі, але виплата перерахованої пенсії, з урахуванням п.2 цієї Постанови КМУ (в її первісній редакції) в спірних правовідносинах здійснювалася з обмеженнями, а саме з 01.01.2018 р. - 50%; з 01.01.2019 р. - 75% грошового забезпечення. Тобто, виходячи зі змісту приписів Постанови КМУ №103 пенсія вже мала бути нарахована, проте її виплата здійснювалася не у повному об`ємі, з відповідними обмеженнями.
При цьому, щодо посилання пенсійного органу на практику Верховного Суду, а саме Великої Палати Верховного Суду (постанова від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а), то колегія суддів не приймає до уваги такі посилання, оскільки обставини у даній справі є відмінними від тих, що склалися у справі на яку посилається скаржник, що переглядалася Великою Палатою Верховного Суду, спірні правовідносини в якій були врегульовані нормами Закону України від 16.12.1993 р. №3723-ХІІ «Про державну службу». 
Щодо стосується вимог позивача в частині зобов`язання Головного  управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату пенсії   ОСОБА_1 з урахуванням компенсації, передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з 01.04.2019 року по дату фактичної виплати, то колегія суддів зазначає наступне. 
          Згідно зі ст.1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" 19 жовтня 2000 року N 2050-III (далі по тексту - Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
          Відповідно до ст.2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. 
          Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
          Згідно зі ст.3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
          Статтею 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
          Пунктом 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок), №159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
          Згідно з п.3 Порядку №159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: - пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); - соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення).
          Відповідно до п.4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
          Тобто, компенсації підлягають нараховані грошові доходи, зазначені у п.3 Порядку, разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у разі затримки їх виплати на один і більше календарних місяців. 
Таким чином, компенсація нараховується та проводиться при виплаті доходу, тобто право на компенсацію особа набуває в момент отримання доходу.
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити пенсію ОСОБА_1 з урахуванням компенсації, передбаченої Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за період з 01.04.2019 року по дату фактичної виплати є передчасними та необґрунтованими, за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що право на отримання компенсації буде порушене відповідачем. 
Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 10.07.2018 р. по справі №404/6317/16-а, від 25.10.2018 р. по справі №420/1410/17, від 10.02.2020 р. по справі №134/87/16-а, від 23.12.2020 року по справі №807/1525/16, від 04.03.2021 року по справі №520/34/17, від 01.04.2021 року по справі №120/4555/18-а.
Враховуючи наведене вище, доводи апеляційної скарги представника позивача - адвоката Юрко О.Г. про те, що зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст.1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку №159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені є необґрунтованими.
При цьому, щодо посилання в апеляційній скарзі представника позивача - адвоката Юрко О.Г.  на правові висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 18.07.2018 року у справі №185/515/16-а, то колегія суддів зазначає, що з огляду на приписи ч.5 ст.242 КАС України, а також враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року в справі №755/10947/17, відповідно до якої під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду, врахуванню в межах даної справи підлягають наведені вище судом апеляційної інстанції правові позиції Верховного Суду.
          Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
          Частиною 1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
          Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи відповідача щодо правомірності проведеної перевірки є помилковими.
         Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
         Згідно з ч.2 ст.317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
          Таким чином, враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до частково неправильного вирішення справи, а тому вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню в  частині відмови у задоволенні позову щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1  з 01 квітня 2019 року, виходячи зі 100% підвищення перерахованої суми пенсії, з прийняттям в цій частині нового рішення про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року, виходячи зі 100% підвищення пенсії перерахованої суми пенсії, з урахуванням проведених виплат. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2021 по справі №520/12329/21 підлягає залишенню без змін. 
          При цьому, колегія суддів зазначає, що враховуючи приписи ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині, якою задоволено вимоги позову,  оскільки скарга  Головного  управління Пенсійного фонду України в Харківській області ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2021 року апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2021 року по справі № 520/12329/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернута скаржнику.
          Підстави для розподілу судових витрат у даній справі відсутні. 
Оскільки, відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, і дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.        
Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  - задовольнити частково.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2021 по справі № 520/12329/21 - скасувати в частині відмови у задоволенні позову щодо зобов`язання Головне   управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року, виходячи зі 100% підвищення перерахованої суми пенсії. 
Прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити. 
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року, виходячи зі 100% підвищення пенсії перерахованої суми пенсії, з урахуванням проведених виплат.  
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2021 по справі №520/12329/21 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.М. Григоров 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    Н.С. Бартош