УХВАЛА

12 листопада 2021 року 
м. Київ
справа № 240/11012/21
адміністративне провадження № К/9901/40119/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор груп" про визнання протиправною та скасування постанови,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила: 
- визнати протиправною і скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича від 22 лютого 2021 року про відкриття виконавчого провадження № 64590543 і в такому постанову від 12 квітня 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 в сумі 29 850,72 грн., з якої 26 528,84 грн. на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Груп" по виконанню виконавчого напису № 2073, виданого 03 березня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С.;
- стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати - сплачений судовий збір.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду 12 липня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.
03 листопада 2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем подано до Верховного Суду касаційну скаргу.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки ця скарга не відповідає вимогам статті 328 КАС України, з огляду на таке.
З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким внесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведе ним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Статтями 280, 281 287, 288 КАС України передбачено: особливості провадження у справах за адміністративними позовами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах за адміністративними позовами про усунення перешкод та заборону втручання у здійснення права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.
У свою чергу, стаття 287 КАС України передбачає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
З касаційної скарги убачається, що предметом розгляду даної справи визнання протиправними дій приватного виконавця. 
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення суду в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
У касаційній скарзі заявник послався на те, що касаційна скарга стосується питання права, що має   фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес, оскільки наразі не існує висновку Верховного Суду щодо питання застосування статті 24 Закону України "Про виконавче провадження". 
Верховний Суд відхиляє такі аргументи заявника, оскільки згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, Верховний Суд вже неодноразово висловлював висновок щодо застосування положень статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" у подібних правовідносинах, зокрема, у справах №№300/3258/20, 380/7750/20 та 160/15005/20.
Крім того, висновок Верховного Суду у справі №380/7750/20, про якій у касаційній скарзі згадує заявник, підтримано судовою палатою Верховного Суду у справі № 380/9335/20.
Зміст ухвалених у цій справі судових рішень та доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у такій категорії адміністративних справ. Тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
За таких обставин, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Виходячи з викладеного та керуючись ст. 328, 333 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор груп" про визнання протиправною та скасування постанови.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                 А.Г. Загороднюк

Судді:                                                                                                     Л.О. Єресько

                                                                                                     В.М. Соколов