УХВАЛА

01 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 580/5850/20
адміністративне провадження № К/9901/41041/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Уханенка С.А., Шевцової Н.В.,
перевіривши касаційну скаргу Управління Служби безпеки України в Черкаській області на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня року у справі № 580/5850/20 за позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Черкаській області (далі - Управління СБУ в Черкаській області, відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення з позивачем своєчасного повного розрахунку при звільненні з військової служби;
- стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби в сумі 320 810 грн 40 коп
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 22 березня 2021 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління СБУ в Черкаській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління СБУ в Черкаській області щодо невиплати на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (невиплати вчасно коштів компенсації за невикористані дні додаткової відпустки) за період з 23.12.2018 по 10.12.2020. Стягнуто з Управління СБУ в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 40  770 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Додатковою постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року задоволено частково заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління СБУ в Черкаській області понесені витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 840,80 грн відповідно до дублікату квитанції №0.0.1971588920.1 від 11.01.2021 та за подання апеляційної скарги в сумі 1 261,20 грн. відповідно до дублікату квитанції №0.0.2085437393.1 від 13.04.2021. У задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат відмовлено.
11 листопада 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Управління Служби безпеки України в Черкаській області на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня року у справі № 580/5850/20.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII.
Частиною першою статті 13 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Частиною шостою статті 12 КАС України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини (частина третя статті 12 КАС України).
Аналіз зазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.
Статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження. Такими справами є: справи незначної складності, а також будь-які інші, за винятком тих, що зазначені у частині четвертій цієї статті, а саме: щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
У цій справі суд першої інстанції, урахувавши вимоги статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.
У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що ця справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики. Зокрема, скаржник указує, що незастосування судом статті 5 Закону України «Про судовий збір» в контексті визначення права позивача на пільгу згідно з пунктом 13 вказаної норми є наслідком відсутності усталеної судової практики у справах про стягнення середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні, що обумовлені несвоєчасністю належних виплат учасникам бойових дій, неоднакового підходу до оцінки права учасника бойових дій на пільговий характер доступу до правосуддя. Зазначає, що суди по-різному вирішують питання щодо застосування до таких правовідносин положення пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Суд критично оцінює зазначені доводи скаржника з огляду на те, що наведені скаржником в касаційній скарзі обставини є загальними і в контексті обставин справи не дають підстав для висновку, що саме ця справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Інші наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судове рішення, постановлене у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Отже, з наведеного випливає, що, оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, скаржник не обґрунтував випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті провадження необхідно відмовити.
З урахуванням викладеного, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження не підлягає вирішенню.
Керуючись статтями 12, 13, 248, 328, 333, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті Управління Служби безпеки України в Черкаській області на додаткову постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня року у справі № 580/5850/20.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                                О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                                    С.А. Уханенко
                                                                                                    Н.В. Шевцова