УХВАЛА

05 жовтня 2021 року 
Київ
справа №826/17790/14
адміністративне провадження №К/9901/3008/21
Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В.Е., 
розглянувши клопотання Офісу Генерального прокурора про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року
у справі №826/17790/14 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,-
УСТАНОВИВ:
09 лютого 2021 року ухвалою Верховного Суду відкрито провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі №826/17790/14 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
У тексті касаційної скарги Офісу Генерального прокурора містилось клопотання про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року до закінчення касаційного провадження у справі.
Клопотання про зупинення виконання судового рішення обґрунтовано тим, що, статтею 381 КАС України визначено особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ. Так, поворот виконання рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.
Аналогічні положення містяться і у ст. 239 КЗпП України, якою передбачено, що у разі скасування виконаних судових рішень про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання допускається лише тоді, коли скасоване рішення ґрунтувалося на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.
Окрім того, згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
Такої ж позиції дотримується і Верховний Суд у справах: № 153/1591/17-ц постанова від 15.04.2020, № 263/2983/16-ц постанова від 26.02.2020, № 757/4906/15-ц постанова від 27.02.2019, № 1570/771/2012 постанова від 26.09.2018, № 754/8605/16-ц від 01.08.2018.
Отже, на думку заявника, для забезпечення рівності сторін, попередження безпідставного стягнення бюджетних коштів, які не зможуть бути повернуті після можливого скасування судових рішень, є необхідним клопотати зупинити виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.04.2020 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2020.
Згідно з п. 4 частини 1 статті 340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.
Відповідно до частини першої статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Вирішуючи питання про задоволення вказаної заяви, Суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини.
Розгляд питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням оскаржуваних судових рішень.
Отже, клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути вмотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.
Оскільки клопотання Офісу Генерального прокурора про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі №826/17790/14 не містить обґрунтованих доводів, що дають підстави для висновку про необхідність зупинення їх виконання, та відсутні докази на підтвердження таких доводів, Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зазначеного клопотання.
При цьому, сподівання та припущення скаржника на певні результати касаційного розгляду не можуть бути підставою для зупинення виконання судового рішення, що набрало законної сили.
Керуючись статтею 340, 375 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити Офісу Генерального прокурора у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 квітня 2020 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року у справі №826/17790/14 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                      В.Е. Мацедонська