ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 554/960/17
адміністративне провадження № К/9901/16896/18  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Мороз Л.Л.,
суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І., 
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу №554/960/17
за позовом ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкритої
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2017 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Бенедик А.П., суддів: Донець Л.О., Мельнікової Л.В.,
в с т а н о в и в :
У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовном заявою до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку раніше призначеної їй пенсії у розмірі 80 % від суми заробітної плати, відповідно до ст.37, ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії) з урахуванням за останні 24 календарні місяці підряд перед звільненням або будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звільненням;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 пенсію, починаючи з 01.07.2016 у розмірі 80 % від суми заробітної плати, відповідно до ст.37, ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), не змінюючи базовий місяць індексації пенсії за останні 24 календарні місяці підряд перед звільненням, відповідно до довідки за №45 виданою 26.12.2016 Полтавською митницею ДФС або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед звільненням на пенсію, включивши до складу заробітної плати для призначення пенсії «Інші виплати»: суми надбавки за особливі умови служби в митних органах, відпускних, надурочних, лікарняних, відрядження, матеріальних допомог та індексації заробітної плати, на які фактично нарахований та сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум з 01.07.2016.
Постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 18 квітня 2017 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо відмови в перерахунку раніше призначеної пенсії позивачу у розмірі 80 % від суми заробітної плати, відповідно до ст. 37, ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії).
Зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України здійснити перерахунок і виплачувати ОСОБА_1 пенсію, починаючи з 03.01.2017 у розмірі 80% від суми заробітної плати, відповідно до ст.37, ст.37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії), не змінюючи базовий місяць індексації пенсії за останні 24 календарні місяці підряд перед звільненням, відповідно до довідки за № 45, виданої 26.12.2016 Полтавською митницею ДФС, включивши до складу заробітної плати для призначення пенсії «Інші виплати»: суми надбавки за особливі умови служби в митних органах, відпускних, надурочних, лікарняних, відрядження, матеріальних допомог та індексації заробітної плати, на які фактично нарахований та сплачений єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та провести відповідні виплати з урахуванням виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2017 року скасовано постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.
Судами встановлено, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Полтавському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області з 11.08.2012 та отримує пенсію за віком у відповідності до вимог Закону України «Про державну службу» у розмірі 80% від суми заробітної плати на яку нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Для донарахування пенсії нею було надано відповідачу довідку від 26.12.2016 №45 про складові заробітної плати (за останні 24 календарні місяці роботи або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією), що подається для призначення пенсії, відповідно до Закону України «По державну службу». У формі довідки про складові заробітної плати є колонка «Інші виплати», де зазначаються індексація, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, надбавка за особливі умови служби в митних органах, відпускні, надурочні, лікарняні, відрядження.
Так, 03 січня 2017 року позивачка звернулася із заявою до відповідача, у якій просила провести належним чином донарахування до раніше призначеної пенсії, яка була встановлена на момент виходу на пенсію (на 11.08.2012) відповідно до статей 37, 37-1 Закону України «Про державну службу» (в редакції чинній на час призначення пенсії) в розмірі 80% від заробітної плати, включивши до складу заробітної плати за останні 24 календарних місяці підряд перед звільненням виплати, визначені в довідці Полтавської митниці ДФС №45 від 26.12.2016, та провести відповідні виплати з 01.07.2016.
Полтавським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області листом від 26.01.2017 за №1/Ш-17 було відмовлено позивачці у здійсненні перерахунку пенсії та зазначено, що Законом України від 02.03.2015 №213 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» з 1 червня 2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначалися відповідно до норм Закону України «Про державну службу». Водночас, Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» скасовано п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії». За постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб» постанова Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 втратила чинність. Крім того, Законом України від 10.12.2015 року №889-VІІІ «Про державну службу», який набрав чинності з 1 травня 2016 року, не передбачено проведення перерахунків раніше призначених державним службовцям пенсій.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивачка звернулася до суду з із цим позовом.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з вини відповідача, яка полягає у його бездіяльності та порушенні правил застосування норм права при призначенні пенсії, наданні відмови у перерахунку пенсії, позивачем своєчасно не одержані суми пенсії, які їй підлягають виплаті відповідно до Закону.
Скасовуючи постанову суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив з того, що на час звернення позивачки до відповідача із заявою про перерахунок пенсії до законодавства внесено зміни, які не передбачають перерахунку пенсії.
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивачка подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить її скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції. Вказує, що в даному випадку нею не ставилось питання про перерахунок пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а просила здійснити перерахунок у зв`язку із невірним нарахуванням пенсії під час її призначення.
У поданих запереченнях на касаційну скаргу відповідач просить відмовити у її задоволенні. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Так, спірним у цій справі є питання не про право позивачки на перерахунок пенсії у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а про право на виплату пенсії, обчислену з урахуванням всіх складових заробітної плати, на які було нараховано страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та на врахування яких позивачка мала право під час призначення пенсії.
Відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на час призначення пенсії) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Згідно із частиною першою статті 1 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Відповідно до статті 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.
Також відповідно до частини 6 статті 95 Кодексу законів про працю заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.
Частиною 1статті 66 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» зазначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподаткованого доходу (прибутку), сукупного оподаткованого доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Стаття 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 02.04.2019 у справі №570/4196/16-а, від 09.04.2020 у справі №534/2349/16-а, обставини яких є подібними.
Окрім того, порядок нарахування та сплати єдиного внеску визначений Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015.
Згідно з пунктом 1 розділу 3 зазначеної Інструкції єдиний внесок щодо кожної застрахованої особи встановлюється у розмірі 22 відсотків на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.
Відповідно до Інструкції зі статистики заробітної плати, оплата роботи в надурочний час і у святкові та неробочі дні у розмірах та за розцінками, установленими чинним законодавством (п.2.2.4.); суми виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати працівників (п.2.2.7.); оплата, а також суми грошових компенсацій у разі невикористання щорічних відпусток у розмірах, передбачених законодавством (п.2.2.12.); відносяться до додаткової заробітної плати. Матеріальна допомога, що має систематичний характер, надана всім або більшості працівників відносяться до заохочувальних та компенсаційних виплат (п.2.3.3.). Усі перелічені виплати відносяться до додаткової заробітної плати або заохочувальних та компенсаційних виплат, а отже є базою для нарахування та утримання ЄСВ і, відповідно, для нарахування пенсії.
У цьому випадку, зобов`язання відповідача здійснити перерахунок використовується як спосіб відновлення порушеного права, у зв`язку з тим, що при призначенні пенсії позивачці не було враховано усі види оплати праці (виплат, доходу), на які нараховано збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та ЄСВ.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії.
Проте, колегія суддів вважає помилковим включення до вказаних виплат лікарняних з огляду на таке.
Статтею 2 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (який був чинним на час призначенні позивачці пенсії) встановлено, що страхові внески -це  кошти відрахувань на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, сплачені згідно із законодавством, що діяло до набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", кошти, що надходять від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які спрямовуються на страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.
Частиною 3 статті 4 цього Закону передбачено, що застрахованим особам (крім добровільно застрахованих та застрахованих, які знаходились у страхових випадках, передбачених цим Законом, або у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку), які сплачують страхові внески менше повних шести календарних місяців протягом останніх дванадцяти календарних місяців перед настанням страхового випадку, допомога по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах відповідно до цього Закону виплачується виходячи з фактичної заробітної плати, з якої було сплачено страхові внески, але не вище розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку. 
За приписами статті 20 цього Закону кошти загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, спрямовуються, зокрема, на виплату застрахованим особам допомоги по тимчасовій непрацездатності.
Отже, з коштів на оплату листків непрацездатності страхові внески не відраховуюся. 
Відповідно до ст. 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Враховуючи, що суд апеляційної інстанції скасував судове рішення, яке відповідає закону, Суд приходить висновку про скасування постанови суду апеляційної інстанції повністю та зміни судового рішення суду першої інстанції.
Керуючись статтями 345, 349, 352, 355, 356  Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2017 року - скасувати.
Постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 18 квітня 2017 року, виключивши з мотивувальної та резолютивної частин посилання на наявність підстав для включення «лікарняних» до складу заробітної плати для призначення ОСОБА_1 пенсії.
В решті постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 18 квітня 2017 року у справі №554/960/17 - залишити в силі.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик
А.І. Рибачук,
Судді Верховного Суду