Справа № 461/713/20                                Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В. 
Провадження № 33/811/1170/20                         Доповідач: Белена  А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі:
судді - Белени А.В., 
з участю : представника митниці – Зирянова О.Ю.,
особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 
представника - адвоката Оприска М.В.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Оприска Миколи Васильовича, в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 21 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України, – 
встановив:
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, який був предметом порушення митних правил – 162 436,05 грн. 
Вилучений згідно протоколу № 4124/20900/19 від 29.10.2019 товар – конфісковано в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці ДМС України 15965,99 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 420,40 грн. судового збору.
На дану постанову подав апеляційну  скаргу представник ОСОБА_1 – адвокат Оприска М.В. в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає висновок суду незаконним, необґрунтованим, а саму постанову такою, що підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі. 
Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 переміщував через митний кордон лише не увесь товар, а лише 10 одиниць, а решту товару переміщував ОСОБА_2 через що судом першої інстанції незаконно притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності. 
Апелянт наголошує, що ОСОБА_1 керував автобусом коли перетинав митну територію, але це і, оформлена митна декларація, не підтверджують те, що увесь товар, вилучений митниками перевозив саме ОСОБА_1 .
Апелянт звертає увагу, що суду першої інстанції було надано рахунок-фактуру на вилучений товар, який ОСОБА_1 визнав своєю власністю в кількості 10 одиниць, однак суд не врахував, що інші рахунки-фактури були на товар придбаний ОСОБА_2 , який був другим водієм, та саме ним перевозилися. Ці рахунки-фактури по ціні та кількості відповідають протоколу про вилучення товару, але суд першої інстанції цього не взяв до уваги мотивуючи тим, що найменування товару не є тотожними. Це не відповідає обставинам справи. Стороною захисту було складено відповідну таблицю і надано суду щодо илученого товару і в ній лише у 7 позиціях розбіжності, де більше вказано кількість товару. Така розбіжність можуть бути механічною помилкою. 
Судом першої інстанції був допитаний свідок ОСОБА_3 , але його покази викладені некоректно. З ОСОБА_1 про спільне перевезення товару вони не домовлялися. ОСОБА_1 придбав у його кума лише 10 одиниць товару для родини. Через те, що на митниці ОСОБА_1 був за кермом транспортного засобу, тому саме на нього і був складений протокол про порушення митних правил. 
Апелянт зазначає, що постанова в частині накладення стягнення на ОСОБА_1 є незаконною, оскільки суду були надані рахунки-фактури на товар, а тому підстав брати до уваги висновок експертів немає. Також постанова є незаконною через те, що до адміністративної відповідальності притягнуто особу, яка не вчиняла цих дії.
З постанови суду першої інстанції вбачається те, що 29.10.2019 близько 04 години 12 хвилин в зону митного контролю на в`їзд в Україну по смузі руху «Червоний коридор» пункту пропуску «Грушів-Будомєж» митного поста «Грушів» Львівської митниці ДФС заїхав рейсовий автобус, реєстраційний номер BC5825HC, VIN-код НОМЕР_1 , сполученням «ЛЕГНИЦЯ – КИІВ», в якому ОСОБА_1 слідував як водій. Під час проведення візуального огляду даного автобуса виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів, які є обов`язкові для письмового декларування і товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України. Для здійснення митного оформлення ОСОБА_1 та пасажири, що слідували в автобусі, подали митні декларації, в яких заявили про відсутність товарів, що підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню, або товарів обмежених до переміщення через митний кордон України. Після завірення декларацій штампом «Під митним контролем №371» автобус було скеровано в місце поглибленого огляду транспортних засобів де, під час проведення митного огляду транспортного засобу (акт митного огляду UA209080/2019/013056 від 29.10.2019), у конструктивних порожнинах колісних арок автобуса (без ознак приховування) було виявлено товар, не зазначений у жодній декларації, а саме:
1. Штани дитячі т.м «Niebieski Ksiezyc» арт. KB-2177A у кількості 5 шт.,
2. Светр спортивний дитячий т.м «B&Q» арт. J3-3253 у кількості 14 шт.,
3. Безрукавки дитячі т.м «Niebieski Ksiezyc» арт. PF-2056A у кількості 5 шт.
4. Куртки дитячі т. м. «HAPPY HOUSE» арт. KK579 у кількості 5 шт.,
5. Блузки дитячі т.м. «HAPPY HOUSE» арт. HH218 у кількості 15 шт.,
6. Блузки дитячі т.м. «HAPPY HOUSE» арт. HH106 у кількості 20 шт.,
7. Блузки дитячі т.м. «HAPPY HOUSE» арт. HB-2267 у кількості 15 шт.,
8. Блузки дитячі т.м. «HAPPY HOUSE» арт. HB-2271 у кількості 15 шт.,
9. Безрукавки дитячі т.м «Niebieski Ksiezyc» арт. PF2055A у кількості 15 шт.,
10. Куртки дитячі т.м. «HAPPY HOUSE» арт. KK579 у кількості 5 шт.,
11. Куртки дитячі т.м. «COLLECTION F26» арт. YY-2101A у кількості 20 шт.,
12. Куртки дитячі т.м. «Niebieski Ksiezyc» арт. YY2107A у кількості 20 шт.,
13. Куртки дитячі т.м. «HAPPY HOUSE» арт. KK579 у кількості 5 шт.,
14. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9728 у кількості 15 шт.,
15. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9731 у кількості 15 шт.,
16. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9734 у кількості 15 шт.,
17. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9738 у кількості 15 шт.,
18. Піжами дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-7057 у кількості 15 шт.,
19. Піжами дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-8285 у кількості 5 шт.,
20. Піжами дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-8284 у кількості 15 шт.,
21. Костюми дитячі т.м. «Niebieski Ksiezyc» арт. TD-2161A у кількості 10 шт.,
22. Костюми дитячі т.м. «Niebieski Ksiezyc» арт. TD-2159B у кількості 10 шт.,
23. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9652 у кількості 15 шт.,
24. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9656 у кількості 15 шт.,
25. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9661 у кількості 15 шт.,
26. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9657 у кількості 15 шт.,
27. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9658 у кількості 15 шт.,
28. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9660 у кількості 14 шт.,
29. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9694 у кількості 15 шт.,
30. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9655 у кількості 15 шт.,
31. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9692 у кількості 15 шт.,
32. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9671 у кількості 15 шт.,
33. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9695 у кількості 15 шт.,
34. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9672 у кількості 15 шт.,
35. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9673 у кількості 15 шт.,
36. Штани дитячі т.м. «Dola Elvin» арт. HR-9675 у кількості 15 шт.,
37. Джинси дитячі т.м. «B&Q» арт. T2-141 у кількості 15 шт.,
38. Джинси дитячі т.м. «B&Q» арт. T2-147 у кількості 15 шт.,
39. Джинси дитячі т.м. «B&Q» арт. T2-146 у кількості 15 шт.,
40. Джинси дитячі т.м. «B&Q» арт. T2-140 у кількості 15 шт.,
41. Спортивний комплект т.м. «HAPPY HOUSE» арт. WB-2425 у кількості 15 шт.
ОСОБА_1 виявлений товар визнав своєю власністю.
Заслухавши думку адвоката Оприска М.В., підтриману ОСОБА_1 , про задоволення апеляційної скарги, міркування представника митниці, який просив ззалишити без задоволення апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою противоправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України. 
У відповідності до вимог ст.489 МК України суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як видно з постанови судді першої інстанції, ці вимоги закону були виконані. Суддя, визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, належним чином вмотивував своє рішення з цього приводу.
Відповідно до ст. 472 МК України, відповідальність особи настає у випадку недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.
Згідно ч. 1 ст. 198 МК України органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України у відповідності до положень статті 335 МК України подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.
У розумінні положень п. 57 ст. 4 МК України товари - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.
Згідно ч.1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей про товари та відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 651 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа» графа 31 МД повинна містити такі відомості про товар: опис, фізичні характеристики, кількісний та якісний склад, основні властивості товару тощо.
Згідно ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленому Митним кодексом України.
Згідно ч.4 ст.266 Митного кодексу України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.
Судом першої інстанції в повному обсязі було проаналізовано наявні в матеріалах справи документи, зокрема :
- протокол про порушення митних правил №4124/20900/19 від 29.10.2019 року, яким зафіксовано факт порушення, а ОСОБА_1 , відповідно до відомостей відображених у протоколі, визнав зазначений у ньому товар своєю власністю. Жодних зауважень до протоколу ОСОБА_1 не мав;
-опис предметів вилучених у ОСОБА_1 , який співпадає з переліком товарів зазначених у протоколі ;
- копію контрольного талону для проходження по «червоному коридору»;
- копію паспорта ОСОБА_1 ;
- копію свідоцтва про реєстрацією транспортного засобу;
- письмові пояснення ОСОБА_1 , надані митному органу, згідно яких взяли товар для того, щоб одягнути родину;
- акт проведення огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, яким зафіксовано факт перевезення вилученого товару та фото таблицею до нього;
- митну декларацію ОСОБА_1 з якої вбачається, що відображених у протоколі та виявлених під час огляду товарів останній не задекларував;
- висновк проведеної експертизи №1420003301-0009 від 02.01.2020 року, згідно якого вартість предметів правопорушення становить 162 436,05 гривень.
Зазначені докази доводять факт вчинення правопорушення, є належними та допустимими, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Покликання адвоката про те, що частина товару належала другому водієві ОСОБА_2 , який дав пояснення в суді апеляційної інстанції підтвердив, що декларацію заповнював, але не вказав у ній товар, який був його частиною, не спростовують фактичних обставин справи та факту не зазначення ОСОБА_1 товару у своїй декларації, який був виявлений митниками у автобусі. Наданий суду рахунок-фактура, який не в повній мірі відповідає вилученому товару не може слугувати доказом, що саме цей товар був придбаний ОСОБА_1 та стосується вилученого товару, оскільки ОСОБА_1 , як водій автобуса, неодноразово перетинав кордон України на в`їзд та виїзд і був обізнаний з правилами перетину кордону. Покликання ОСОБА_1 про те, що на нього було вперше складено протокол і він не знав як себе вести при цьому, не спростовують факту перевезення товару без декларування. 
Відтак, суд першої інстанції визначаючи вартість товарів, прийняв до уваги висновок експерта, як єдиний і обгрунтований доказ вартості товару. 
Представник митниці наголосив, що ОСОБА_1 підписав протокол і жодних зауважень до нього не мав по самому оформленню документу і по його змісту, а також не вказав письмово, що частина товару, виявлена митниками при огляді йому не належить.
Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні вимоги представника -адвоката Оприска М.В., які були предметом розгляду суду першої інтанції, є необгрунтованими, оскільки їм дана належним чином правова оцінка, при цьому під час розгляду справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.
Зазначене вище підтверджує, що апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення, відповідно апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 – адвоката Оприска М.В.
Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 530 МК України, суддя апеляційного суду,
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Оприска М.В. - залишити без задоволення. 
Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 21 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за ст. 472 МК України – залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Львівського апеляційного суду                                   А.В. Белена