ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 жовтня 2021 року

м. Харків

справа № 626/2817/20

провадження № 22-ц/818/5477/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В. 

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю., 

учасники справи:

позивач – ОСОБА_1 ,

відповідач – ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_3 

розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 – ОСОБА_4 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 22 червня 2021 року, постановлене під головуванням судді Гусара П.І., в залі суду в місті Краснограді Харківської області (повний текст судового рішення складено 29 червня 2021 року), -
в с т а н о в и в:
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.
Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 22 червня 2021 року позов задоволено частково. Зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Красноградського районного суду Харківської області від 10 вересня 2015 року на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів до ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до повноліття дитини. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 500 грн.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 – адвокат Жидков Сергій Михайлович просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки ОСОБА_1 є працездатною особою, його матеріальний стан є стабільним, а створення нової сім`ї не свідчить про погіршення його матеріального становища. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не було враховано стан здоров`я ОСОБА_5 , який перебуває в безпосередньому зв`язку з її матеріальним становищем, яке, в свою чергу, визначається матеріальним становищем того з батьків, з ким вона проживає. Рівність часток, визначених на утримання ОСОБА_5 та іншої дитини позивача ОСОБА_6 суперечить засадам справедливості, враховуючи стан здоров`я ОСОБА_5 .
Відзиву на апеляційну скаргу не надано.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України – в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підставі для зменшення розміру аліментів у спірних правовідносин, оскільки на утримання позивача перебуває дружина ОСОБА_3 та їх донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зменшення розміру аліментів до ј частини доходів буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини з урахуванням доходів позивача. 
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закон та фактичним обставинам справи. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2004 року, який розірваний рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 04 грудня 2015 року (а.с.9). 
Від шлюбу сторони мають спільну дитину, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Рішенням Красноградського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 серпня 2015 року до повноліття дитини (а.с. 10).
28 січня 2020 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 (а.с. 11). ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народилася донька – ОСОБА_6 (а.с. 12).
Згідно довідки про доходи від 09 грудня 2020 року ОСОБА_1 у період з 01 червня 2020 року по 30 листопада 2020 року має дохід на загальну суму 74 143,40 грн., з яких 19 851,47 грн. – сплачені аліменти (а.с. 13).
Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилався на те, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього за рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 10 вересня 2015 року на користь відповідачки на утримання їхньої неповнолітньої доньки, оскільки у нього народилася дитина від нового шлюбу, змінилося його як сімейне, так і матеріальне становище. У зв`язку з цим, позивач просив суд змінити визначений рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 10 вересня 2015 року розмір стягуваних з нього на користь ОСОБА_2 розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на 1/6 частину від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили і до повноліття дитини.
Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з вимогами статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті).
Частинами 1, 2 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.
Як вбачається з постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2021 року по справі № 303/369/20 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.
Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.
Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Матеріали справи свідчать про те, що позивач, ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 (а.с. 11). У шлюбі народилась донька – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12). 
Судовим наказом Красноградського районного суду Харківської області від 15 січня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частки заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 14 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.64).
Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 03 лютого 2021 року, зокрема, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від заробітку (доходів) відповідача, щомісяця, починаючи з 14 січня 2021 року і до досягнення донькою, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.92).
Постановою Харківського апеляційного суду від 07 травня 2021 року рішення Красноградського районного суду Харківської області від 03 лютого 2021 року змінено в частині визначення розміру аліментів та вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частини від заробітку (доходів) відповідача щомісяця, починаючи з 14.01.2021 року і до досягнення донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.122). 
Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки на утримання їхньої неповнолітньої доньки, з 1/3 частини до 1/4 частини – відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Посилання апелянта на те, що судом не враховано стан здоров`я дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не впливає на правильність висновків суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення розміру аліментів. Натомість апелянт не позбавлений права звернутися із позовом про стягнення додаткових витрат, що обумовлені станом здоров`я дитини. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – ОСОБА_4 – залишити без задоволення.
Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 22 червня 2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий:         О.В. Маміна

Судді:                                                                          Н.П. Пилипчук

                                                                               О.Ю. Тичкова