СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2021 р.                                          м. Харків                            Справа №922/1034/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Россолов В.В. , суддя  Шутенко І.А.

за участю секретаря судового засідання Ярош В.В.,

за участю представників:
позивача в режимі відеоконференції – Жадан К.М., ордер серія КС№398798 від 05.04.2021 року; Мацак О.Ю., ордер серія КС№398795 від 23.03.2021 року; 
відповідача – не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад», м.Київ, (вх.№2614Х/1-40) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 15.07.2021 року у справі №922/1034/21,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад», м.Селидове, Донецька область,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хозсфера», м.Харків,
про стягнення 469308,03 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ТОВ «Каскад» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ «Хозсфера» про стягнення заборгованості за поставлену продукцію у розмір 469308,03 грн. 
Відповідно до позовної заяви ціна позову становить 469308,03 грн. та складається з: 386600,00 грн. - суми основного боргу, 35911,64 грн. - інфляційних втрат, 10 274,41 грн. - 3% річних від простроченої суми, 36521,98 грн. - пені. Крім того, позивач просив покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 7039,62 грн., сплаченого позивачем за подання даної позовної заяви та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 46320,00 грн.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.06.2021 року у справі №922/1034/21 (повний текст рішення складено 09.07.2021 року, суддя Шатерніков М.І.) позов задоволено повністю.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хозсфера» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад» 386600,00 грн. основного боргу, 35911,64 грн. - інфляційних втрат, 10274,41 грн. - 3% річних від простроченої суми, 36521,98 грн. - пені а також 7039,62 грн. судового збору сплаченого позивачем при подачі позову.
05.07.2021 року до Господарського суду Харківської області надійшла заява ТОВ «Каскад» про ухвалення додаткового рішення, згідно з якою заявник просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 46320,00 грн.
15.07.2021 року Господарським судом Харківської області прийнято рішення (додаткове) у справі №922/1034/21 (повний текст складено 23.07.2021 року, суддя Шатерніков М.І.), яким відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Каскад» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хозсфера» 46320,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Позивач з вказаним додатковим рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при його прийнятті норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати додаткове рішення  Господарського суду Харківської області від 15.07.2021 року та прийняти нове судове рішення, яким стягнути з відповідача – ТОВ «Хозсфера» на користь позивача – ТОВ «Каскад» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 46320,00 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що ним до суду першої інстанції було надано відповідні докази на підтвердження понесених витрат правничої допомоги. Натомість, місцевий господарський суд встановивши факт підтвердження належними доказами понесених витрат на правничу допомогу, робить висновок про відмову у їх відшкодуванні. При цьому, в оскаржуваному судовому рішенні відсутній висновок причин такої відмови.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.09.2021 року відкрито апеляційне провадження за скаргою позивача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад» на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 15.07.2021 року у справі №922/1034/21; встановлено строк на протязі якого відповідач має право подати до суду відзив, а також встановлено строк на протязі якого учасники справи мають право подати до суду заяви, клопотання та документи в обґрунтування своєї позиції по справі; призначено справу до розгляду в судове засідання і роз`яснено шляхи реалізації права сторони на участь у судовому засіданні.
Як встановлено Східним апеляційним господарським судом на підставі рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (№6102256318473), яке повернулось до суду з відділення поштового зв`язку та долучено до матеріалів справи: представник відповідача – адвокат Гур`єв А.А. отримав вищевказану ухвалу суду 06.09.2021 року. Ухвала, яка направлялась безпосередньо на адресу ТОВ «Хозсфера», яка зазначена в апеляційній скарзі та містить в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань повернулась до суду з позначкою поштового відділення – «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до частин 3, 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною або яка міститься у відповідному реєстрі, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.
Таким чином, колегія суддів вважає, що відповідач належним чином повідомлений про винесення ухвали у даній справі та про час і місце судового засідання.
Відповідно до ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача.
У судовому засіданні 18.10.2021 року представники позивача підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги і наполягали на її задоволенні.
У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. 
Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне. 
05.07.2021 року до Господарського суду Харківської області надійшла заява ТОВ «Каскад» про ухвалення додаткового рішення, згідно з якою заявник просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 46320,00 грн.
Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Згідно з частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, до яких належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статтею 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).
З метою захисту своїх прав ТОВ «Каскад» уклало з Адвокатським об`єднанням «Абсолютне право» договір про надання правової (правничої) допомоги б/н від 01.03.2021 року.
Відповідно до п. 1.1 вказаного договору, клієнт (ТОВ «Каскад») доручає, а виконавець (Адвокатське об`єднання «Абсолютне право») приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Порядок здійснення розрахунків за договором про надання правової (правничої) допомоги узгоджено сторонами у розділі 4 цього договору, зокрема, при розрахунку вартості (ціни) правової допомоги - гонорару (винагороди), враховується час, витрачений адвокатським об`єднанням, його партнерами, адвокатами, помічниками адвоката та співробітниками. За результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується сторонами. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги і її вартість (ціна) - гонорар (винагорода)   
Відповідно до додаткової угоди про узгодження вартості послуг представництва інтересів в суді від 10.03.2021 року, сторонами було вирішено, що за надані послуги, пов`язані зі справою за позовом ТОВ «Каскад» до ТОВ «Хозсфера» про стягнення заборгованості за поставлену продукцію, інфляційної складової, три проценти річних, пені за договором поставки № 000535/EN01-24 від 28.11.2019 року у Господарському суді Харківської області, вартість послуг дорівнює 46320,00 грн.
Сторонами вказано перелік послуг та погоджений загальний обсяг праці адвокатів в обсязі 30 годин.
Порядок оплати: 1-й аванс у розмірі 23160,00 грн. клієнт сплачує протягом 10 банківських днів з моменту підписання цього протоколу та отримання рахунку виконавця; 2-й аванс у розмірі 23160,00 грн. клієнт сплачує протягом 10 банківських днів.
Таким чином, сторони договору визначили порядок обчислення адвокатського гонорару у фіксованому розмірі, що становить 46320,00 грн. 
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії: договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.03.2021 року, додаткової угоди про узгодження вартості послуг представництва інтересів в суді від 10.03.2021 року, платіжного доручення №2981 від 23.03.2021 року на суму 23160,00 грн., акту здачі-прийняття робіт від 30.04.2021 року, платіжного доручення №3141 від 29.06.2021 року на суму 23160,00 грн., акту здачі-прийняття робіт від 29.06.2021 року, звіту адвоката про виконану роботу по справі №922/1034/21.
Матеріали справи свідчать, а судом першої інстанції встановлено, що позивачем документально підтверджено, що йому була надана правова допомога та надані послуги в межах справи №922/1034/21, за яку сплачено гонорар адвоката у розмірі 46320,00 грн.
Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»). За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України. Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Наразі умовами договору з адвокатським об`єднанням визначено фіксований розмір гонорару.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц).
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу виходив з того, що спір у даній справі є незначної складності. Вказав, що заявником не доведено тієї обставини що надання ряду послуг вказаних при укладенні договору про надання правничої допомоги та визначення фіксованої суми гонорару були неминучими. Тобто, адвокатські послуги не були обов`язковими та позивачем не доведено, що такі витрати були необхідними і безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи, а відтак не можуть відноситись до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в розумінні ст. 123 Господарського процесуального кодексу України. 
Однак суд апеляційної інстанції з такими висновками суду першої інстанції не погоджується.
Так, втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
Відповідна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 20.11.2020 року №910/13071/19.
Разом з тим, як свідчать матеріали справи, відповідачем доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката – не надано.
Наразі як вже зазначалося, між сторонами погоджено гонорар адвоката у фіксованому розмірі і він не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 року у справі №640/18402/19).
Місцевий господарський суд встановив, а колегія суддів погоджується, що позивачем документально підтверджено, що йому була надана правова допомога та надані послуги в межах справи №922/1034/21, за яку сплачено гонорар адвоката у розмірі 46320,00 грн.
Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії. До того ж між сторонами погоджено гонорар у фіксованому розмірі, що виключає прив`язку до витраченого часу як основоположний критерій. 
Не заслуговують на увагу аргументи, що вартість послуг на професійну правничу допомогу завищена та не відповідає ринковій ціні, оскільки чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Аналогічний висновок зробив Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у справі №826/2689/15 від 09.04.2019 року.
Зміст оскаржуваного додаткового рішення опосередковано зводиться до того, що спір у даній справі є незначної складності, з наданого позивачем звіту неможливо встановити вартість робіт виходячи з погодинної тарифікації, а надання правової допомоги не було неминучою обставиною.
Однак, на думку суду апеляційної інстанції таке судження є суб`єктивним та вчинене при неповному з`ясуванні обставин справи. Так, як вже відзначалось гонорар адвоката визначено у фіксованому розмірі і такий розмір не залежить від часу витраченого або вартості годинороботи. Висновок про незначну складність справи є суб`єктивно-оціночним та не повинен впливати на судження щодо якості роботи адвоката. Критерію для визначення «неминучості» витрат на правову допомогу законодавцем не визначено. Однак, враховуючи, що інтереси в господарському суді представляє адвокат, то витрати на нього з метою захисту прав та інтересів є неминучими.
Враховуючи те, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, вчинення відповідних дій з метою представництва та захисту інтересів сторони у справі, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами, апеляційний суд вважає, що наявні підстави для винесення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з відповідача на користь позивача за у розмірі 46320,00 грн.
Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції у даній справі обставини та докази на їх підтвердження, перевірку правильності застосування судом першої інстанції норм права та відповідність рішення нормам права, колегія суддів вважає, що оскаржуване додаткове рішення не відповідає вимогам статті 236 ГПК України. 
Колегія суддів вважає, що твердження позивача, викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, доведені належними та допустимими доказами, тоді як господарським судом першої інстанції при прийнятті додаткового рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені у рішенні суду не відповідають обставинам справи.
Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад» підлягає задоволенню, а додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 15.07.2021 року у справі №922/1034/21 скасуванню з прийняттям нового судового рішення.
Керуючись статтями 13, 73, 74, 86, 129, 233, 240, 244, 269, 270, п.2, ч.1 ст.275, ст.ст. 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад» задовольнити.
Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 15.07.2021 року у справі №922/1034/21 скасувати.
Прийняти нове судове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад» про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі №922/1034/21 задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хозсфера» (61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, 18, офіс 303; ідент. код 39712901) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад» (85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. Берегова, 142А; ідент. код 30585543) 46320,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18 жовтня 2021 року. 

Головуючий суддя                                                                     В.С. Хачатрян

Суддя                                                                                           В.В. Россолов  

Суддя                                                                                           І.А. Шутенко