Номер провадження: 33/813/1006/21
Номер справи місцевого суду: 523/8939/21 
Головуючий у першій інстанції Алін С.С. 
Доповідач Копіца О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Маслова Р.Ю., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1  на постанову Суворовського райсуду м. Одеси від 09.06.2021стосовно:
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм в ТОВ «Північ Транс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП
установив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції на ОСОБА_1 було накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП у виді штрафу в сумі 17 000 грн., а також стягнено судовий збір на користь держави в розмірі 454 грн.
Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, 28.04.2021 приблизно о 17:15 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «БАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , що використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів на міському маршруті №240 та перевозив пасажирів у кількості більшої ніж місць для сидіння, що передбачено реєстраційними документами, чим порушив вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19». 

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзіОСОБА_1 не погодився із оскаржуваною постановою суду, зазначив, що вважає її незаконною та необґрунтованою, з огляду на наступне: 
- судом не взято до уваги те, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на порушення вимог конкретного пункту постанови КМУ, яка містить відповідні заборони;
- судом 1-ої інстанції була проігнорована заява ОСОБА_1 від 08.06.2021 про ознайомлення з матеріалами справи та перенесення судового засідання на іншу дату, чим позбавила останнього права на захист; 
- суд 1-ої інстанції обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП послався лише на протокол про адміністративне правопорушення серії ГП №31428 від 28.04.2021;
- поза увагою суду залишилось те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про наявність відео з нагрудної камери №1382, №1152, проте до протоколу такі записи не були долучені, окрім того, протокол складений за відсутності свідків.
Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Диспозиція ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Таким чином, зазначена вище норма ч. 1 ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, а диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених в інших нормативно-правових актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.
Так, із аналізу протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №314328 від 28.04.2021 вбачається, що він складений відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, з огляду на, що посилання ОСОБА_2 з приводу не зазначення вказівки на порушення вимог конкретного пункту КМУ є безпідставними. 
Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу зазначеного правопорушення, оскільки такі твердження є голослівними та, навпаки, спростовуються доказами по справі. 
Разом із тим, апеляційний суд вважає слушними посилання ОСОБА_2 з приводу того, що суд 1-ої інстанції обґрунтовуючи його винуватість послався лише на протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 31428 від 28.04.2021, а також відсутність в матеріалах справи відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції, проте під час апеляційного розгляду зазначені відеозаписи були витребувані та досліджені.
Так, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП повністю доведена та підтверджується дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 314328 від 28.04.2021 (а.с1), відповідно до якого 28.04.2021 приблизно о 17:15 год., ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «БАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , що використовувався для надання послуг з перевезення пасажирів на міському маршруті №240 та перевозив пасажирів у кількості більшої ніж місць для сидіння, що передбачено реєстраційними документами;
- відеозаписом з нагрудної камери співробітника поліції, з якого вбачається , що в салоні транспортного засобу марки «БАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент його запинки, перебувало 41 пасажирів. 
Довід апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 є частково обґрунтованим, але суд апеляційної інстанції вважає, що його не участь у судовому розгляді не вплинула на правильність прийнятого судового рішення, адже під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 була надана можливість реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки повторно були досліджені докази по справі. 
Отже, зазначені вище докази спростовують доводи ОСОБА_2 та навпаки повністю підтверджують його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану – залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Постанову Суворовського райсуду м. Одеси від 09.06.2021 про накладання стягнення на  ОСОБА_1  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                 О.В. Копіца