ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2079/21  Номер провадження 33/814/606/21	Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І.  Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних  справ   Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,
з секретарем Гнітько А.М.,
з участю особи яка притягається до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1 ,
захисника Руссу Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності -  ОСОБА_1  та його захисника Руссу Н.О. на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2021 року,                                  
ВСТАНОВИВ:

Цією постановою            ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, із середньою освітою, одружений, непрацюючий, 

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три місяці.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 23 червня 2021 року близько 15 год. на 347 км а/д Київ-Харків-Довжанський повторно протягом року керував автомобілем MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом KOGEL, д.н.з. НОМЕР_2 , шини якого мають місцеві пошкодження у виді порізів, а також розшарування каркасу та відшарування протектора, чим порушив п.31.4.5.б Правил дорожнього руху України. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його захисник Руссу Н.О. прохають скасувати постанову судді, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КпАП України.
 
При цьому зазначають про порушення права на захист, оскільки розгляд справи суддею місцевого суду проведено за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.
 
Також вказують, що транспортний засіб не рухався і ОСОБА_1 ним не керував на час складання протоколу.
Крім того, стверджують про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст.256 КпАП України, оскільки він не містить даних про свідків.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши відеозапис події, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до такого.
Права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, приймати участь в судовому розгляді справи та користуватися юридичною допомогою адвоката забезпечені судом апеляційної інстанції.
Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КпАП України, ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.
В засіданні апеляційного суду  ОСОБА_1 не заперечував, що він 23 червня 2021 року близько 15 год. на 347 км а/д Київ-Харків-Довжанський керував автомобілем MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом KOGEL, д.н.з. НОМЕР_2 , шини якого мають місцеві пошкодження у виді порізів, а також розшарування каркасу та відшарування протектора.
При цьому порушник лише пояснював, що спочатку був зупинений працівниками Укртрансбезпеки з метою перевірки ваги автомобіля, а потім працівники патрульної поліції виявили пошкодження шин і склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.121 КпАП України.
Доводи апеляційної скарги про неможливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки він на момент складення протоколу не був водієм є неприйнятними.
Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. 
З огляду на наведені приписи закону, враховуючи, що ОСОБА_1 керував автомобілем з напівпричепом і після зупинки на шинах керованого ним автомобіля були виявлені місцеві пошкодження у виді порізів, а також розшарування каркасу та відшарування протектора, відсутні підстави стверджувати, що він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.4 ст.121 КпАП України.
Адже відповідальність за цією частиною статті Кодексу настає за повторне протягом року керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Всупереч доводам апеляційної скарги, протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №126589 складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу. 
В даному випадку норми закону не передбачають обов`язкової участі свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Постановою Київського районного суду м. Полтава від 12 травня 2021 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КпАП України.
Враховуючи викладене, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.4 ст.121 КпАП України.
Стягнення накладене у відповідності з приписами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують відповідальність.
Судове рішення належним чином вмотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.
Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його та захисника Руссу Надії Олексіївни – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.