ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 грудня 2021 року           справа №360/3023/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Гайдара А.В., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 р.  у справі  № 360/3023/21 (головуючий І інстанції Н.М. Басова)  за позовом   ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області  про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                          ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області  (далі – відповідач), в якому просила:
-визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 06.05.2021 щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до її пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоду роботи з 01.10.1986 по 06.10.1994 та відмові у призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п.2. ч.2 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”;
-зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області призначити ОСОБА_1 з 05 травня 2021 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п.2. ч.2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, зарахувавши до її пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоду роботи з 01.10.1986 по 06.10.1994, коли остання працювала контролером термообробки на гарячих ділянках робіт на “Первомайському машинобудівельному заводі” (а.с.1-6).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 року задоволено позовні вимоги, а саме суд: визнав протиправним та скасував рішення управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 06.05.2021 “Про відмову в призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно пункту 2 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” ОСОБА_1 ”; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.10.1986 по 06.10.1994 в Первомайському машинобудівельному заводі; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1  від 05.05.2021 про призначення пенсії на пільгових умовах за віком згідно пункту 2 частини 2   статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”  з урахуванням висновків, викладених у судовому рішенні; стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1  судові витрати по сплаті судового збору у  розмірі 908 гривень 00 копійок.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідно до наданої позивачем довідки пільговий стаж позивача складав 7 років 11 місяців 10 днів, отже позивач у відповідності до пункту 2 частини 2   статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”  має право на призначення пенсії після досягнення 57 років, проте, на час звернення з заявою про призначення пенсії позивач досяг 56 років.  Також, щодо стягнення судом першої інстанції судового збору у розмірі, апелянт зазначає, що Пенсійний фонд функціонує як самостійна фінансова структура, його кошти не входять до державного бюджету і не можуть бути використані на інші цілі, крім виплати пенсій і допомоги. Згідно вищевикладеного, законних підстав для стягнення з Управління на користь Позивача коштів на оплату судових витрат не має.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.8-9,10).
22.04.2021 позивач звернулась до відповідача з заявою, в якій долучила довідку ЗАТ “Первомайського механічного заводу” від 25.10.2013 №650-01-235 про роботу ОСОБА_1 на цьому підприємстві у період з 01.10.1986 по 06.10.1994. Просила врахувати цю довідку при розгляді заяви від 22.04.2021 (а.с.16).
Вищевказану заяву про призначення пенсії прийнято 22.04.2021 та зареєстровано за №1110 (а.с.13).
Позивач також надала відповідачу заяву, в якій повідомила, що архів підприємства (Первомайський машинобудівний завод) знаходяться на непідконтрольній українській владі території в м.Первомайськ Луганської області (а.с.54).
На заяву позивача від 22.04.2021 відповідачем надано відповідь від 17.05.2021 №40-40/М-01/8-1229/21, в якій останній зазначив, що врахувати зазначену довідку при розгляді заяви на призначення пенсії ОСОБА_1 , видану ЗАТ “Первомайський механічного заводу” за період з 01.10.1986 по 06.10.1994 не має підстав, так як особливість діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на тимчасово окупованій території визначається Законом України  “Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України”. Оскільки згідно із зазначеним Законом будь-які органи, їх посадові і службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважається незаконними будь який акт (рішення, документ) виданий вищезазначеними органами або особами є недійсним і не створює правових наслідків (а.с.18-19).
05.05.2021 позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (а.с.14,53), а також надала документи (а.с.13).
Рішенням управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області від 06.05.2021 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” через відсутність необхідного пільгового стажу за Списком №2, а саме 8 років (а.с.56-57).
В матеріалах справи наявна трудова книжка серії НОМЕР_3 від 06.12.1982 (а.с.11-12), довідка  ЗАТ “Первомайський машинобудівний завод” від 25.10.2013 №650-01-235 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а.с.17), реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) щодо ОСОБА_1 (а.с.64-66).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно  із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено  право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Частина 3 статті 4 Закону №  1058-IV визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.
Положенням ч.1 ст. 9 Закону № 1058-IV (в редакції на час звернення з заявою про переведення на пенсію по інвалідності) передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною 1  статті 114 Закону № 1058-IV  визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм  статті 28 цього Закону.
Згідно з пунктом 2 частини 2  статті 114 Закону № 1058-IV  на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.
Відповідно до п.2 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі – Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків
Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Комплексний аналіз норми дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, є зайняття повний робочий день за Списком № 2,, з урахуванням проведеної атестації робочих місць за час виконання роботи після 21 серпня 1992 року. 
Згідно зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі – Порядок № 637).
Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).
Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5). 
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Отже, зазначеним Порядком передбачено тільки у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердження саме спеціального трудового стажу також уточнюючою довідкою. 
Професії (посади) позивача, за якими він працював у спірні періоди, відносяться до Списку №2. 
Матеріали справи свідчать, що відповідний спеціальний (пільговий) стаж роботи позивача за Списком № 2 з повним робочим днем у спірні періоди підтверджується записами в трудовій книжці та довідкою ЗАТ “Первомайський машинобудівний завод” від 25.10.2013 №650-01-235 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що спростовує висновки відповідача. 
З вказаної довідки вбачається, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день в Первомайському машинобудівельному заводі у період з 01.10.1986 по 06.10.1994 в виробництві “металообробка” та виконувала роботи контролера термообробки, зайнятий на гарячих ділянках робіт, що передбачена Списком №2 розділу ХІV підрозділ 4а код КП 2150400а-13026. Також у довідці зазначено про проведення атестація робочих місць згідно наказу №457 від 11.12.1994 (а.с.17).
Крім того, надана уточнююча довідка містить інформацію про проведення атестації робочих місць на підприємстві де позивач працював у спірні періоди.
Таки чином, матеріали справи містять належні усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження пільгового стажу, зокрема Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі – Порядок № 22-1) та Порядком № 637, які підтверджують  стаж позивача.
Щодо посилання відповідача у рішенні на те, що довідка видана підприємством розташованим на непідконтрольній території, а тому не можуть бути прийнята для підтвердження стажу, суд зазначає наступне.
За положенням ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно до п. 4.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-IV, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.
Суд зазначає, що за вимогами чинного законодавства, зазначена обставина не дає підстав для відмови у зарахуванні стажу роботи при його підтвердженні записами у трудовій книжці та іншими документами, у тому числі довідкою виданою до початку проведення АТО та під час перебування  всієї території Луганської області під контролем українській владі.
Стосовно посилання апелянта на те, що позивач не досяг необхідного віку за наявного пільгового стажу, згідно довідки наданої позивачем, суд зазначає наступне. 
Суд бере до уваги п. 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18), де міститься правовий висновок, у силу якого адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності ("виправдання") свого рішення.
Отже, адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні.
Як вбачається зі змісту спірного рішення відповідача, вищезазначені обставини не були підставами для прийняття оскаржуваного рішення.
Крім того, суд звертає увагу, що у наданій позивачем довідці було зазначено фактично відпрацьований стаж 7 років 11 місяців 10 днів, а не пільговий стаж.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні спірного періоду роботи позивача до стажу роботи, який дає право на врахування цього стажу при призначанні пенсії.
Щодо посилання апелянта на необґрунтоване стягнення судом першої інстанції судового збору, суд зазначає наступне.
За ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, оскільки позовні вимоги задоволені, судом обґрунтовано стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судові витрати понесені позивачем.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 р.  у справі  № 360/3023/21 - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 липня 2021 р.  у справі  № 360/3023/21  - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 01 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач                                                                                   Е.Г. Казначеєв

Судді                                                                                                    А.В. Гайдар 

                                                                                                            І.Д. Компанієць