Справа № 463/4339/17                                        Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В. 
Провадження № 22-ц/811/2685/21                                Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія:39

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

                23 листопада 2021 року                                         м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,
секретаря – Жукровської Х.І.,
з участю: представника позивача – ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 25 червня 2021 року про заміну заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

                                      в с т а н о в и в:
У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за договором позики від 14 червня 2013 року в розмірі 41 572,63 доларів США.
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 09 жовтня 2017 року в забезпечення позовних вимог ОСОБА_2 накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_4 на праві власності, в межах суми заборгованості 41 572,63 доларів США., що в еквіваленті становить 1 061 764,97 грн.
Вказана ухвала суду переглядалась судами апеляційної та касаційної інстанції і була залишена без змін.
31 травня 2021 року представник відповідача  ОСОБА_3 – ОСОБА_5  звернувся до суду з клопотанням, в якому просив змінити заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 09 жовтня 2017 року, скасувавши арешт рухомого та нерухомого майна, що належить ОСОБА_4 на праві власності, в межах суми заборгованості 41572,63 доларів США., що в еквіваленті становить 1 061 764,97 грн., а саме:
скасувати арешт земельної ділянки, площею 0,0903 га, що розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення – ведення особистого селянського господарства;
скасувати арешт будинку, що розташований по АДРЕСА_1 ;
скасувати арешт автомобіля Peugeot 508 1598 (2012), сірий № двиг. 10FJBM1420147, № куз. VF38D5FEACL012096;
накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,1118 га, що розташована у с. Гаї, Бродівського району, Львівської області, цільове призначення – ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 4620381300:09:020: 0006;
накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,2500 га, що розташована у с. Гаї, Бродівського району, Львівської області, цільове призначення – будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 4620381300:09:020:0005;
накласти арешт на 1/2 частку будинку по АДРЕСА_2 ;
накласти арешт на 1/10 частку квартири АДРЕСА_3 ;
накласти арешт на автомобіль Fiat Uno (1990), синій № куз. НОМЕР_1 .
Свої вимоги заявник обгрунтовував тим, що вжиті судом заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, належне відповідачці, тривають понад чотири роки, що виходить за межі розумних строків розгляду справи, а тому з метою забезпечення принципу співмірності та збалансованості інтересів сторін, пропонує скасувати арешт на частину рухомого та нерухомого майна, залишивши збереження арешту чотирьох об`єктів нерухомого майна та одного транспортного засобу. 
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 25 червня 2021 року клопотання представника відповідача  ОСОБА_3 – ОСОБА_5  задоволено.
Замінено захід забезпечення позову іншим, а саме: скасовано арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить  ОСОБА_4  на праві власності в межах суми заборгованості 41 572,63 доларів США., що в еквіваленті становить 1 061 764,97 грн.:
скасовано арешт земельної ділянки, площею 0,0903 га, що розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення – ведення особистого селянського господарства;
скасовано арешт будинку, що розташований по АДРЕСА_1 ;
скасовано арешт автомобіля Peugeot 508 1598 (2012), сірий № двиг. 10FJBM1420147, № куз. VF38D5FEACL012096;
накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,1118 га, що розташована у с. Гаї, Бродівського району, Львівської області, цільове призначення – ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 4620381300:09:020:0006;
накладено арешт на земельну ділянку, площею 0,2500 га, що розташована у с. Гаї, Бродівського району, Львівської області, цільове призначення – будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 4620381300:09:020:0005;
накладено арешт на 1/2 частку будинку по АДРЕСА_2 ;
накладено арешт на 1/10 частку квартири АДРЕСА_3 ;
накладено арешт на автомобіль Fiat Uno (1990), синій № куз. НОМЕР_1 .
Виконання ухвали суду покладено на Личаківський відділ державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).
Ухвалу суду оскаржив позивач ОСОБА_2 , просить її скасувати з підстав порушення норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні клопотання представника відповідача про заміну заходів забезпечення позову – відмовити.
Апелянт звертає увагу на відсутність в оскаржуваній ухвалі належних обгрунтувань висновків для заміни вжитих судом заходів забезпечення. 
Наголошує, що відповідач оскаржував ухвалу суду від 09 жовтня 2017 року про забезпечення позову в даній справі в апеляційному та касаційному порядку, однак, ухвала залишена без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 14 травня 2018 року, а ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2018 року було відмовлено у відкритті касаційного провадження, що, на переконання апелянта, підтверджує правильність позиції суду про забезпечення позову в даній справі в обраний раніше спосіб. 
Апелянт вважає необгрунтованими і безпідставними вимоги заявника, оскільки такі стосуються не заміни одного виду забезпечення позову на інший, а фактично зводяться до зміни предмету забезпечення.
Просить врахувати, що не давав згоди на зміну предмета забезпечення та зміну заходів забезпечення свого позову.
Крім того, зазначає, що заявник не надав суду жодного доказу, який би підтверджував ринкову вартість об`єктів нерухомого та рухомого майна, на які він просить залишити обтяження арештом, тому доводи апелянта про неспівмірність раніше вжитого судом забезпечення є безпідставними. 
У судове засідання апеляційного суду інші учасники справи, окрім представника позивача, не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому, відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом у їхній відсутності.
Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Види забезпечення позову визначені статтею 150 ЦПК України.
Так, зокрема, згідно з частиною першою статті 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку ; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч.2 ст.150 ЦПК).
Відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Частиною першою статті 156 ЦПК України передбачено, що за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.
Питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим вирішується судом у судовому засіданні не пізніше наступного дня після надходження до суду відповідного клопотання учасника справи (ч.2 ст.156 ЦПК).
Частиною третьою статті 156 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду клопотання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим постановляється ухвала. Копії ухвали про заміну одного заходу забезпечення позову іншим направляються учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.
Відповідно до ч.4 ст.156 ЦПК України, у разі вжиття судом заходів забезпечення позову про стягнення грошової суми відповідач (інша особа) може за своєю ініціативою забезпечити позов шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вимог позивача або надання гарантії банку на таку суму.
У ч.5 ст.156 ЦПК України зазначено, що надання відповідачем до суду документа, що підтверджує забезпечення позову відповідно до частини четвертої цієї статті, є підставою для відмови в забезпеченні позову судом або для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову.
Звертаючись із клопотанням про зміну вжитих судом заходів забезпечення, заявник не просить замінити один вид забезпечення позову на інший, як про це вказується у наведених вище положеннях статті 156 ЦПК України, а просить припинити чинність арешту (скасувати арешт) відносно однієї частини об`єктів нерухомого та рухомого майна, на які було накладено арешт за ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 09 жовтня 2017 року, не надаючи жодного належного доказу на підтвердження тієї обставини, що залишення під арештом таких об`єктів майна, як: земельної ділянки, площею 0,1118 га, що розташована у с. Гаї, Бродівського району, Львівської області, з цільовим призначенням – для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 4620381300:09:020: 0006; земельної ділянки, площею 0,2500 га, що розташована у с. Гаї, Бродівського району, Львівської області, з цільовим призначенням – для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 4620381300:09:020:0005; 1/2 частки будинку по АДРЕСА_2 ; 1/10 частки квартири  АДРЕСА_3 та автомобіля Fiat Uno (1990), синій № куз.  НОМЕР_1 , – забезпечить виконання рішення суду про стягнення боргу в сумі 41 572,63 доларів США, що в еквіваленті становить 1 061 764,97 грн., оскількиухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 09 жовтня 2017 року вжито заходи забезпечення позову в даній справі, шляхом накладення арешту  на рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачці ОСОБА_4 на праві власності, в межах суми заборгованості 41 572,63 доларів США., що в еквіваленті становить 1 061 764,97 грн., а документів на підтвердження внесення депозиту на суму боргу та/або інших гарантій, як про це вказується у ч.4 ст.156 ЦПК України, що, власне, і могло бути підставою для скасування заходів забезпечення позову, відповідачем не надано. 
Таким чином, за наведених вище обставин та з урахуванням наведених вище норм ЦПК України, в суду першої інстанції не було визначених законом підстав для задоволення клопотання (заяви) представника відповідача, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям апеляційним судом нового судового рішення про відмову у задоволенні такого клопотання. 
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд 

п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити. 
Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 25 червня 2021 року скасувати і прийняти постанову, якою у задоволенні заяви представника ОСОБА_3 – ОСОБА_5 про заміну заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 09 жовтня 2017 року, відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 03 грудня 2021 року.

Головуючий                                                         С.М. Бойко 

Судді:                                                                 С.М. Копняк 

                                                                       А.В. Ніткевич