Ухвала
 
09 грудня 2021 року                                                                      
м. Київ
                                                                                
справа № 295/10996/19
провадження № 61-11846св21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Ширяєва Олена Володимирівна,
треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу представника приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої Олени Володимирівни - адвоката Шахрая Володимира Володимировича на ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира                              від 23 лютого 2021 року у складі судді Шалоти К. В. та постанову Житомирського апеляційного суду від 16 червня 2021 року у складі колегії суддів: Миніч Т. І.,                Трояновської Г. С., Павицької Т. М.
 
у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої Олени Володимирівни, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У провадженні Корольовського районного суду міста Житомира перебувала цивільна справа № 295/10996/19 про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії.
Представник приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої О. В. - адвокат Шахрай В. В. у листопаді 2020 року подав до суду заяву, в якій просив ухвалити додаткове рішення у справі № 295/10996/19 та стягнути з                  ОСОБА_1 на користь приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої О. В. витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 11 666,10 грн.
Корольовський районний суд міста Житомира ухвалою від 23 лютого 2021 року відмовив представнику приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої О. В. - адвокату Шахраю В. В. у прийнятті додаткового рішення у цивільній справі № 295/10996/19.
Житомирський апеляційний суд постановою від 16 червня 2021 року апеляційну скаргу представника приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої О. В. - адвоката Шахрая В. В. залишив без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 23 лютого 2021 року залишив без змін.
Від представникаприватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої О. В. - адвоката Шахрая В. В. у липні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга на ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира                              від 23 лютого 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 16 червня 2021 року, в якій, посилаючись на порушеннями судами норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача на користь відповідача 11 666,10 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.
Верховний Суд ухвалою від 04 серпня 2021 року відкрив провадження у цій справі та витребував її матеріали із Корольовського районного суду міста Житомира.
Справа № 295/10996/19 надійшла до Верховного Суду 20 серпня 2021 року.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою представника приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої О. В. - адвоката Шахрая В. В. на ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 23 лютого 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 16 червня 2021 року, з огляду на таке.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 20 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення.
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Тобто, за змістом статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень, убачається, що ухвали суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення після їх перегляду в апеляційному порядку не можуть бути предметом касаційного оскарження.
З огляду на вищевикладене та в силу наведених положень ЦПК України, не може бути предметом перегляду у касаційному порядку й постанова суду апеляційної інстанції, прийнята за наслідками перегляду ухвали суду першої інстанції щодо відмови ухвалити додаткове рішення.
Враховуючи викладене, касаційна скарга представника приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої О. В. - адвоката Шахрая В. В. на ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 23 лютого 2021 року,  залишену без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 16 червня                       2021 року, про відмову у прийнятті додаткового рішення, яка не належить до переліку судових рішень, що відповідно до статті 389 ЦПК України можуть бути оскаржені у касаційному порядку, не підлягала прийняттю до провадження Верховного Суду.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та має бути досягнута пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями (див., mutatis mutandis, рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).
Враховуючи те, що касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, тому помилково відкрите касаційне провадження у вказаній справі підлягає закриттю.

 
 
Керуючись статтею 389, 400 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційне провадження за касаційною скаргою представника приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої Олени Володимирівни - адвоката Шахрая Володимира Володимировича на ухвалу Корольовського районного суду міста Житомира від 23 лютого 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 16 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Ширяєвої Олени Володимирівни, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про скасування постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії, закрити.
Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                 І. В. Литвиненко                                                                                                               А. І. Грушицький                                                                                                              Є. В. Петров