УХВАЛА

18 листопада 2021 року 
Київ
справа №340/1972/21
адміністративне провадження №К/9901/40229/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.   Е., 
суддів – Данилевич Н.А., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року 
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року
у справі №   340/1972/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у якому просив: 
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо звільнення ОСОБА_1 , без проведення повного та остаточного розрахунку;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити середній заробіток за 197 днів затримки повного розрахунку при звільненні за період з 09.09.2020 року по 24.03.2021 року, включно, шляхом множення розміру його середньоденного розміру грошового забезпечення за останні 2 повні місяці служби на кількість календарних днів затримки виплати грошової компенсації вартості за недоотримане речове майно. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо звільнення ОСОБА_1 без проведення повного та остаточного розрахунку.
Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби за період з 09.09.2020 року по 24.03.2021 року в сумі 3622 грн. 10 коп. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року в адміністративній справі №340/1972/21 скасовано.
Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України про зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду. 
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.
Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.
Із прохальної частини касаційної скарги вбачається, що скаржник просить скасувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року та  рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року, та прийняти нове рішення,  яким зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити середній заробіток за 197 днів затримки повного розрахунку при звільненні за період з 09.09.2020 року по 24.03.2021 року включно, шляхом множення розміру його середньоденного розміру грошового забезпечення за останні 2 повні місяці служби на кількість календарних днів затримки виплати грошової компенсації вартості за недоотримане речове майно.
Ураховуючи те, що оскаржуваною постановою було переглянуто та скасовано рішення суду першої інстанції, а скаржником оскаржується і постанова суду апеляційної інстанції, і рішення суду першої інстанції, останньому необхідно надати належні обґрунтування з приводу вимог касаційної скарги у відповідності до КАС України.
Відповідно до положень статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
1) залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення;
2) скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду;
3) скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд;
4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині;
5) скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині;
6) у визначених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині;
7) у визначених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, визначених пунктами 1-6 частини першої цієї статті.
Відповідно до частини другої   статті 332 КАС   України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених   статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення   статті 169 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху із наданням скаржнику десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції:
- виправлену касаційну скаргу із зазначенням вимог у відповідності до статті 349 КАС України.
Керуючись статтями   330, 332, 349 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 травня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 340/1972/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про зобов`язання вчинити певні дії -   залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали - протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху.
Роз`яснити, що невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк є підставою для повернення касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                                                                                   В. Е. Мацедонська
Судді                                                                                                                                                                                                          Н. А. Данилевич
                                                                                                                                                                                                                                     С. А. Уханенко