ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" жовтня 2021 р.           Справа№ 910/6558/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шаптали  Є.Ю.
суддів:            Куксова В.В. 
          Сітайло Л.Г. 

при секретарі  Токаревій А.Г.
за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 19.10.2021.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирські ласощі»
на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 у справі №910/6558/21 (суддя Морозов С.М.) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Марконтрейд» про ухвалення додаткового рішення у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Марконтрейд» 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирські ласощі»
про стягнення 3 280 113,99 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Житомирські ласощі" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Марконтрейд" основний борг у розмірі 2 501 675,08 грн, пеню в розмірі    186 842,61 грн, штраф у розмірі 334 374,64 грн, інфляційну складову боргу в розмірі 175 764,04 грн, 3% річних в розмірі 51 543,82 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 48 753,00 грн.
Позивачем, подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №910/6558/21 щодо розподілу судових витрат, в якій позивач просить покласти понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 130  000,00 грн на відповідача.
Додатковим Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Марконтрейд" про розподіл судових витрат задоволено частково.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Житомирські ласощі" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Марконтрейд" суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 120 000,00 грн.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Житомирські ласощі" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 13.07.2021 у справі №910/6558/21 та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 10    000,00 грн.
Також в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушено або неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга має бути задоволена.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2021 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у наступному складі: головуючий суддя - Шаптала Є. Ю., судді: Хрипун О.О., Сітайло Л.Г.
09.08.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.08.2021 відкладено вирішення питань пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Житомирські ласощі" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 у справі №910/6558/21. Зобов`язано Господарський суд міста Києва надіслати матеріали справи №910/6558/21.
Від Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/6558/21.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 27.08.2021 у зв`язку перебуванням судді Хрипуна О.О. у відпустці, який не є головуючими суддею (суддею-доповідачем), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/6558/21.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2021 для розгляду справи №910/6558/21 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Шаптала Є.Ю., судді: Куксов В.В., Сітайло Л.Г.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Житомирські ласощі" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 у справі №910/6558/21 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі.
Задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Житомирські ласощі" про поновлення строку для подання апеляційної скарги на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 у справі №910/6558/21 та відновлено пропущений строк.
Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Житомирські ласощі" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 у справі №910/6558/21 та призначено справу до розгляду на 19.10.2021.
Зупинено дію додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 у справі №910/6558/21 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги.
18.10.2021 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу, у відповідності до яких останній просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення просить залишити без змін.
В судовому засіданні 19.10.2021 представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив задовольнити її.
В судовому засіданні 19.10.2021 представник позивача заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі з урахуванням письмових пояснень поданих під час апеляційного провадження та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення просив залишити без змін.
Згідно з частиною першою  статті 270 Господарського процесуального кодексу України  у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5  ст. 269 Господарського процесуального кодексу України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з п. 3 частини 1  статті 244 Господарського процесуального кодексу України  суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У відповідності до підпнкту 1 частини 3  статті 123 Господарського процесуального кодексу України  витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 5  статті 130 Господарського процесуального кодексу України  у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Відповідно до ч.ч. 1 та 2  статті 126 Господарського процесуального кодексу України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як передбачено ч.ч. 3 та 4  статті 126 Господарського процесуального кодексу України  , що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У відповідності до частини 1  статті 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Через недотримання норм частини 4  статті 126 Господарського процесуального кодексу України  за змістом частини 5 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зі змісту пункту 6  статті 126 Господарського процесуального кодексу України  обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4  статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Таких доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав. Між тим, суд дослідив додані до заяви про стягнення фактичних витрат на професійну правничу допомогу докази (акт приймання - передачі наданих послуг № 3 та             детальний опис виконаних робіт) та не встановив недотримання позивачем (його представником) вимог частини 3  статті 126 Господарського процесуального кодексу України.
При цьому, аналіз наведених норм частини 4  статті 126 Господарського процесуального кодексу України, а також норм  статті 129 цього кодексу, дає підстави для висновку що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; вплив результата її вирішення на репутацію сторін публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Водночас для включення всієї суми гонорару судом має бути встановлено, що такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Згідно з  ст. 16 Господарського процесуального кодексу України  учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Місцевим господарським судом вірно встановлено, що 12.04.2021 між позивачем (клієнт) та Адвокатським    об`єднанням «ЛНМ» (об`єднання) було укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги №4/2021 та додаткову угоду №1 до нього, предметом якої є надання правової допомоги, а саме:
Представництво інтересів клієнта в спорі по стягненню заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Житомирські ласощі", яка виникла при виконанні Договору №П24-04/17/1 від 24.04.2017 на поставку продукції.
У відповідності до п. 2 додаткової угоди №1 надання правової допомоги передбачає: 
- аналіз наданих клієнтом документів з метою оцінки правовідносин та можливих шляхів врегулювання спору з Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Житомирські ласощі"; 
- підготовка проекту процесуальних документів для звернення до суду (господарського суду), включаючи підготовку позовної заяви, розрахунків, орієнтовного (попереднього) розрахунку судових витрат, засвідчення копій документів, надсилання копії позовної заяви з додатками іншим учасникам; 
- подача позову до суду (господарського суду); 
-    участь у судових засіданнях суду першої інстанції; 
-    аналіз відзиву на позовну заяву, відповіді на заперечення, пояснень інших учасників справи, заяв та клопотань (за наявності); 
- підготовка та подача відповіді на відзив, заперечень на пояснення, заяви та клопотання інших учасників справи (за наявності).
Відповідно до п. 3 додаткової угоди №, за надану об`єднанням правову допомогу клієнт сплачує об`єднанню фіксовану суму гонорару в сумі 100     000, 00 грн без ПДВ та додатково за участь в судових засіданнях із розрахунку 10     000, 00 грн за кожне судове засідання, в якому брав участь адвокат об`єднання в інтересах клієнта.
Після ухвалення рішення Господарського суду міста Києва №910/6558/21 від 15.06.2021, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирські ласощі» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Марконтрейд» основний борг у розмірі    2 501 675,08 грн, пеню в розмірі 186 842,61 грн, штраф у розмірі 334 374,64 грн, інфляційну складову боргу в розмірі 175 764,04 грн, 3% річних в розмірі 51 543,82 грн та витрат по сплаті судового збору в розмірі 48 753,00 грн, між позивачем та адвокатським об`єднанням було підписано Акт здачі-приймання правової (правничої) допомоги №1 від 21.06.2021.
Вказаним актом сторони узгодили, що об`єднання надало, а клієнт прийняв у відповідності з додатковою угодою №1 до договору №4/2021 від 12.04.2021 про надання правової (правничої) допомоги від 12.04.2021 наступну правову (правничу) допомогу: 
Представництво інтересів клієнта в спорі по стягненню заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Житомирські ласощі", яка виникла при виконанні Договору №П24-04/17/1 від 24.04.2017 на поставку продукції, а саме: 
- аналіз наданих клієнтом документів з метою оцінки правовідносин та можливих шляхів врегулювання спору з Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Житомирські ласощі"; 
- підготовка проекту процесуальних документів для звернення до суду (господарського суду), включаючи підготовку позовної заяви, розрахунків, орієнтовного (попереднього) розрахунку судових витрат, засвідчення копій документів, надсилання копії позовної заяви з додатками іншим учасникам; - подача позову до суду (господарського суду); 
-    участь в трьох судових засіданнях суду першої інстанції; 
-    аналіз відзиву на позовну заяву, відповіді на заперечення, пояснень інших учасників справи, заяв та клопотань (за наявності); 
- підготовка та подача відповіді на відзив, заперечень на пояснення, заяви та клопотання інших учасників справи (за наявності).
Згідно з п. 3 вартість наданої правової (правничої) допомоги відповідно до пункту 3 додаткової угоди №1 від 12.04.2021 до договору №4/2021 від 12.04.2021    становить 130     000, 00 грн без ПДВ (100     000, 00 грн - фіксований гонорар та додатково за участь в кожному з трьох судових засідань по 10     000, 00 грн).
Позивач    за вищевказані надані правничі послуги здійснив перерахування коштів  адвокатському об`єднанню    в    розмірі 130     000, 00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №1109 від 22.06.2021.
Представництво інтересів позивача в Господарському суді міста Києва по справі №910/6558/21 в трьох судових засіданнях (25.05.2021, 08.06.2021, 15.06.2021) здійснювалось адвокатами Лосєвим А.М. та Муравйовим В.М.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі  статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Пунктом 9 частини першої  статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"  встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1  статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до  статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"  видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.
Беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що з огляду на розмір заявленої в заяві суми витрат на професійну правничу допомогу, категорію складності        справи №910/6558/21, ціну позову, участь представників    позивача у судових засіданнях, а також врахувавши заперечення відповідача, обґрунтованими витратами позивача на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи  є витрати в розмірі 120     000, 00 грн, а тому, заява позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №910/6558/21 підлягає частковому задоволенню.      
Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду, викладені в оскаржуваному додатковому рішенні.
Отже, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування додаткового рішення   Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 у справі №910/6558/21.  
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. 
За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. 
Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). 
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому додаткове рішення   Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 у справі №910/6558/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.
Колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції оскаржуваного рішення.
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирські ласощі» на додаткове рішення   Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 у справі №910/6558/21  є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
Крім того, оскільки ухвалою Північного апеляційного господарського суду 01.09.2021 дія оскаржуваного рішення була зупинена з огляду на приписи ч. 5 ст. 262 Господарського процесуального кодексу України, і за наслідками апеляційного розгляду оскаржуване рішення залишено в силі, а тому його дія підлягає поновленню.
керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Житомирські ласощі» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 у справі №910/6558/21 - залишити без задоволення.
2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 13.07.2021 у справі №910/6558/21 - залишити без змін.
3. Матеріали справи № 910/6558/21 повернути до господарського суду першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.
Повний текст постанови складено та підписано 22.11.2021 після виходу суддів з відпустки та лікарняних.

Головуючий суддя                                                            Є.Ю. Шаптала 

Судді                                                                                В.В. Куксов

                                                                                Л.Г. Сітайло