ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 р. 	Справа № 520/6125/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Спаскіна О.А. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 (головуючий суддя І інстанції: Зінченко А.В.)  по справі № 520/6125/21
за позовом     фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
до     Головного управління ДПС у Харківській області  
про скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просив: 
- скасувати рішення ГУ ДПС у Харківській області про застосування фінансових санкцій 05.03.2021 № 0027130901 до ФОП ОСОБА_1  у вигляді штрафу в розмірі 6 800,00 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з судовим рішенням, ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задовольнити позов.
Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що постановою Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Донецької селищної ради Балаклійського району Харківської області VIII скликання від 22.01.2021 закрито провадження у відношенні ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, отже відсутність події продажу неповнолітній особі цигарок та алкогольного напою встановлено, що свідчить про протиправність притягнення позивача до відповідальності.
Таким чином, на думку апелянта, притягнення його до відповідальності на підставі протоколу про адміністративне правопорушення,  без урахування постанови від 22.01.2021 є протиправним.
ГУ ДПС у Харківській області (далі - відповідач) подало відзив на апеляційну скаргу, в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.   
Зазначає, що факт вчинення позивачем правопорушення, а саме продажу неповнолітній особі цигарок та алкогольних напоїв, доведений належними доказами, зокрема протоколом, письмовими поясненнями неповнолітньої особи, відібраними у відповідності до вимог законодавства, поясненнями продавця. А тому рішення про застосування штрафних санкцій є законним та обґрунтованим.
На підставі ч. 1 ст. 308, п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, основним видом діяльності якого є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
До ГУ ДПС від правоохоронних органів надійшли матеріали про вчинення адміністративного правопорушення працівником торгівлі, вчинену у буфеті, господарську діяльність у якому організував та здійснює  ФОР ОСОБА_1 , а саме протокол  про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 068814 від 18.11.2020, складений працівниками Балаклійського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.
В протоколі зазначено , що 18.11.2020 за адресою: АДРЕСА_1 громадянка ОСОБА_2 , перебуваючи на своєму робочому місці  здійснила продаж неповнолітній особі  - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , алкогольний напій ( пиво «Zibert» ємкістю 1,2 л., вміст алкоголю 4,4% обертів) та тютюнові вироби (сигарети «LM» червоні, 10 смоли, 0,7 нікотину)  загальною сумою 77,50 грн, чим порушила п. 2 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» та вчинила правопорушення передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.  (а.с. 31).
Рішенням ГУ ДПС у Харківській області від 05.03.2021 № 0027130901,  на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 18.11.2020 та відповідно до абз.14 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» притягнуто ФОП ОСОБА_4 до відповідальності та  застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 6 800 грн за продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років (а.с. 7).
Не погоджуючись з вказаним рішенням податкового органу, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що  факт продажу тютюнових виробів неповнолітній особі працівником позивача є доведеним належними доказами, а отже рішення контролюючого органу є правомірним.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання роздрібної торгівлі тютюновими виробами є Закон України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі – Закон № 481/95-ВР).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння: особам, які не досягли 18 років.
Відповідно до ч. 4 ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР якщо у продавця пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння виникли сумніви щодо досягнення 18-річного віку покупцем, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові, тютюнові вироби, електронні сигарети, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, продавець повинен звернутися до такого покупця з вимогою пред`явити паспорт громадянина України або інший документ, що підтверджує його вік.
Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо, зокрема, торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Частиною 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: порушення вимог статті 15-3 цього Закону – 6 800 гривень.
Таким чином, заборона продажу тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років та наділення продавця правом отримувати у покупця документи, які підтверджують його вік, спонукає суб`єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію, а відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж, у зв`язку з цим, забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності. 
При цьому Закон № 481/95-ВР не пов`язує відповідальність суб`єкта господарювання з тим, хто саме здійснив продаж тютюнових виробів неповнолітній особі (офіціант, бармен, реалізатор чи інший працівник господарської одиниці), а достатнім є встановлення факту продажу забороненого товару неповнолітній особі, яка перебуває у трудових відносинах із суб`єктом господарювання.
Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 12 вересня 2019 року у справі № 804/5378/15.
Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790 (далі Порядок № 790).
За приписами пункту 5 зазначеного Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР, у відповідача мають бути документи, які фіксують об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, оскільки застосування вказаних штрафних санкцій можливе лише за умови встановлення та доведення складу правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст. 156 КУпАП порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі, зокрема, тютюновими виробами, а саме: продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла 18-річного віку тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Надаючи оцінку спірному рішенню, суд першої інстанції виходив з доведеності вини позивача у вчиненні правопорушення та підтвердження її належними доказами, зокрема протоколом, поясненнями неповнолітньої особи та продавця.
Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції, що надані відповідачем докази підтверджують факт продажу працівником ФОП ОСОБА_1 тютюнових виробів неповнолітній особі. 
Колегія суддів вважає помилковими доводи апеляційної скарги по безпідставне врахування судом першої інстанції протоколу від 18.11.2020 та не врахування постанови адміністративної комісії, якою закрито  провадження щодо продавця ОСОБА_2 за відсутності події та складу правопорушення, з наступних підстав.
Судом встановлено, що  рішення від 05.03.2020 про застосування фінансових санкцій до позивача застосовано на підставі протоколу від 18.11.2020, складеного працівниками Балаклійського ВП ГУНП в Харківській області.
Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 , на підставі протоколу від 18.11.2020 притягнуто до відповідальності за продаж тютюнових виробів особі, яка не досягла вісімнадцяти років.
На час прийняття спірного рішення,  відповідач відповідно до вимог законодавства, врахував надані правоохоронними органами докази, зокрема протокол.
Зазначений документ є належним доказом, що встановлює обставини правопорушення .
Так, в протоколі від 18.11.2020  зафіксовано факт продажу ОСОБА_2 , зокрема,  сигарет «LM» червоні, 10 смоли, 0,7 нікотину загальною сумою 77 грн 50 коп неповнолітньому ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В адміністративному протоколі, поясненнях наданих начальнику Балаклійського ВП,  а також в постанові  адміністративної комісії від 22.01.2021 ОСОБА_2 визнавала факт продажу тютюнових виробів в цей день, проте вказувала що "на вид цій особі було 19 років, тому вона не запитувала документи".
В цей же день, Балаклійським відділом поліції ГУ НП в Харківській області встановлено особу ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відібрані у нього пояснення в присутності представника служби у справах дітей Балаклійської РДА Т.І. Жмурко, який підтвердив, що під час продажу тютюнових виробів продавець не просив показати документи, які підтверджують його вік  (а.с. 38).
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, вказані докази в сукупності  підтверджують факт продажу неповнолітній особі тютюнових виробів працівником ФОП ОСОБА_1 .
Посилання апелянта на постанову про накладення адміністративного стягнення від 22.01.2021, якою закрито провадження у справі у зв`язку з відсутністю події правопорушення, як на доказ відсутності факту правопорушення, колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. 
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Так, постановою  адміністративної комісії при виконавчому комітеті Донецької селищної ради Балаклійського району Харківської області від 22.01.2021, за наслідками розгляду  матеріалів адміністративного правопорушення стосовно гр. ОСОБА_2 , закрито провадження у справі зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Зі змісту  постанови від 22.01.21 вбачається, що факт продажу тютюнових виробів мав місце, визнавався продавцем, однак остання була впевнена, що особа, яка його придбала є повнолітньою. 
Також постанова містить посилання на порушення Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, затвердженого наказом № 44 від 15.02.2018 , а саме відсутність у графі «потерпілий»  прізвища, ім`я, по батькові та місця проживання.
Колегія суддів зазначає, що не заповнення графи  "потерпілий"  не свідчить про незаконність протоколу та не є обставиною, яка спростовує факт вчинення правопорушення. 
Відповідно до ч.1 ст.269 КУпАП України потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.
Крім того, протокол містить дані про особу,  яка придбала товар, які співпадають із даними, зазначеними в поясненнях ОСОБА_3 наданих працівникам поліції.
Отже, в межах спірних правовідносин особа, які продано товар, не є потерпілим у справі, а тому  протокол є належним доказом події правопорушення.
Посилання у постанові від 22.01.2021 на відсутність адреси ОСОБА_3 АДРЕСА_2 , не є доведеними належними та допустимими доказами. Крім того, вказані обставини не спростовують факт продажу товару безпосередньо ОСОБА_3 . 
Також колегія суддів зазначає, що особа ОСОБА_3 була встановлена працівниками  поліції, пояснення ним надані в присутності представника служби у справах дітей Балаклійської РДА, а тому у суду відсутні підстави не враховувати його письмові пояснення, як належного доказу. 
При цьому, колегія суддів зауважує, що зазначеною постановою не надавалась оцінка наявності чи відсутності факту продажу ОСОБА_2 неповнолітній особі тютюнових виробів, не враховувалися пояснення особи, яка придбала товар, а тому вона не має для суду преюдиційного значення та не є беззаперечним доказом відсутності факту вчинення нею правопорушення.
Наведені апелянтом доводи не спростовують факту продажу тютюнових виробів неповнолітній особі та не звільняють від відповідальності за порушення ст.15-3 Закону № 481/95-ВР, яка передбачена ст. 17 названого Закону.
Колегія суддів зауважує, що для притягнення особи-правопорушника до адміністративної відповідальності необхідним є встановлення складу адміністративного правопорушення. Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення та вирішуючи питання про притягнення правопорушника до відповідальності, уповноважений на те орган враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. При цьому, зазначені обставини не підлягають з`ясуванню та врахуванню при вирішенні питання про застосування до суб`єкта господарювання штрафу як адміністративно-господарської санкції.
Вказані види відповідальності не є взаємопов`язаними. Як органи ДПС, так і адміністративні комісії уповноважені надавати власну оцінку матеріалам правоохоронних органів, зокрема, і даним, внесеним до протоколу про адміністративне правопорушення.
Притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності шляхом накладення відповідним рішенням штрафу - є одним із способів здійснення контролюючим органом заходів, спрямованих на запобігання порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Тоді як адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
У правовідносинах, що є подібними спірним, факт притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності може слугувати лише додатковим доказом правомірності оскарженого рішення про застосування фінансових санкцій.
Відтак, вищенаведені обставини та норми чинного законодавства вказують на те, що підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.
Судом враховані пояснення відповідача щодо технічної помилки у  номері  оскаржуваного рішення, а саме: помилково вказано № 002713901, замість правильного - 0027130901, про що податковий орган також повідомляв позивача.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що факт продажу неповнолітній особі тютюнових виробів підтверджується належними у справі доказами, а тому оскаржуване рішення контролюючого органу є правомірним, прийняте у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством України.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 по справі № 520/6125/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    О.А. Спаскін