ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року		Справа № 380/281/21 пров. № А/857/15009/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача - Качмара В.Я.,
суддів - Затолочного В.С., Мікули О.І.,
при секретарі судового засідання - Хомича О.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційними скаргами Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року(суддя Кедик М.В., м.Львів, повний текст складений 14 червня 2021 року),

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУПФ, ПФУ відповідно) в якому просила:
визнати протиправною бездіяльність ГУПФ щодо неврахування страхового стажу ОСОБА_1 : за період навчання, в тому числі на підготовчому відділенні Українського поліграфічного інституту імені Івана Федорова (далі - Поліграфічний інститут) з 01.01.1973 по 01.09.1973; за періоди з 22.05.2001 по 08.12.2012 здійснення догляду за батьком ОСОБА_2 , інвалідом І групи;
зобов`язати відповідач зарахувати позивачу до страхового стажу: період навчання, в тому числі на підготовчому відділенні Поліграфічного інституту з 01.01.1973 по 01.09.1973; за періоди з 22.05.2001 по 08.12.2012 здійснення догляду за батьком ОСОБА_2 , інвалідом І групи та провести перерахунок пенсії.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУПФ щодо незарахування ОСОБА_1 страхового стажу за період навчання на підготовчому відділенні Поліграфічного інституту з 01.01.1973 по 01.09.1973. Зобов`язано ГУПФ зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання на підготовчому відділенні Поліграфічного інституту з 01.01.1973 по 01.09.1973. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із ухваленим рішення, його у відповідній частині оскаржили сторони, які із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених та відмовлених позовних вимог та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову повністю та задоволення відмовлених позовних вимог відповідно.
В доводах апеляційної скарги ГУПФ вказує, що суд безпідставно не взяв до уваги, що підготовчі курси (підготовчі відділення) при вищому навчальному закладі не є рівноцінним навчанню у вищому навчальному закладі. Навчання на підготовчому відділенні не є складовою навчання у вищому навчальному закладі, так як у разі, якщо особа не вступить до останнього з будь-якої причини (відмова від вступу, нездача іспитів тощо), період навчання на підготовчих курсах (відділеннях) не можна вважати здобуттям вищої освіти, а тому зарахування періоду перебування слухачем підготовчого відділення не передбачено.
Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подала.
ОСОБА_1 в обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що у зв`язку із здійсненням догляду за особою пенсійного віку, має право на зарахування до загального стажу період догляду за такою особою. Вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії та зарахуванні до стажу періоду догляду за особами пенсійного віку, протиправними та такими, що порушують його конституційні права на належне пенсійне забезпечення.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції, в частині відмовлених позовних вимог, законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав. 
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що за нормами законодавства, що діяло у 1971-1978 роках, слухачі підготовчого відділення за правовим статусом прирівняні у правах до студентів вищого навчального закладу, час навчання позивача на підготовчому відділенні за денною формою навчання не переривав трудового стажу, а тому такий підлягає зарахуванню до трудового стажу.
В частині відмови у задоволенні позову, цей суд зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що особа похилого віку за медичним висновком потребує стороннього догляду.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 є пенсіонером, отримує пенсію за віком призначену згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).
01.09.2020 ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою, у якій просила зарахувати страховий стаж за період навчання, в тому числі на підготовчому відділенні Поліграфічного інституту; періоди здійснення догляду за батьком ОСОБА_2 , інвалідом І групи (а.с.11).
Листом від 10.09.2020 №6158-6614/Б-02/8-1300/20 ГУПФ повідомило позивача, що за час догляду за інвалідом І групи, починаючи з 01.01.2004 зараховується до страхового стажу виключно за умови отримання відповідної допомоги або компенсації в органах соціального захисту населення і сплати страхових внесків. При цьому вказано, що оскільки особа, яка є слухачем підготовчого відділення вищого навчального закладу, не здобуває певного освітнього та освітнього-кваліфікаційних рівнів, а лише здійснює підготовку для вступу до вищого навчального закладу, то підстав для обчислення страхового стажу з урахуванням періоду навчання на підготовчому відділенні вищого навчального закладу немає (а.с.12-14).
Згідно частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом №1058-IV; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).
У відповідності до статті 1 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 8 Закону №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Пунктом 1 частини першої статті 9 Закону №1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.
Згідно із частиною першою статті 24 Закону №1058-V страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до частини другої статті 24 Закону №1058-V страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно зі статтею 62 Закону України «про пенсійне забезпечення» (далі - Закон 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно пункту «е» статті 3 Закону №1788-XII, право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема, вихованці, учні, студенти, курсанти, слухачі, стажисти, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти.
Відповідно до пункту «д» частини третьої статті 56 вищевказаного Закону до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Відповідно до записів трудової книжки позивача, у період до зарахування на підготовчі курси, а саме з 22.09.1971 зарахована копіювальницею у відділ головного технолога, 01.01.1973 звільнена з заводу у зв`язку з вступом на навчання, з 06.12.1972 зарахована слухачем підготовчого відділення в Поліграфічний інститут, 27.07.1973 зарахована студентом стаціонарного відділення та 30.06.1978 відрахована з числа студентів у зв`язку з закінченням навчання (а.с.26-27).
Отже, позивач з 06.12.1972 по 26.07.1973 була зарахована до складу слухачів на підготовчому відділені Поліграфічного інституту, а у період з 27.07.1973 по 30.06.1978 була студентом денної форми навчання в Поліграфічному інституту.
На момент навчання позивача «Порядок визначення трудового стажу», який давав право на пенсію за віком регулювався Постановою Кабінету Міністрів СРСР «Про затвердження положення про порядок призначення та виплати державних пенсій» від 03.08.1972 № 590 (далі - Порядок №590).
Згідно підпункту «і» пункту 109 Порядку №590 встановлено, що крім роботи в якості робітника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах і т.д.), партійних школах, совпартшколах, школах профрухів, на робфаках, перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі. При призначенні пенсій по старості періоди вказані у підпункті «і» зараховуються в стаж при умові, що цим періодам передувала робота в якості робітника чи службовця, або служба в складі Військових сил СРСР.
Підготовчі відділення при вищих навчальних закладах були створені у відповідності до Постанови ЦК КПРС та Ради Міністрів УРСР «Про організацію підготовчих відділень при вищих навчальних закладах» та Постанови ЦК КПУ та Ради Міністрів УРСР від 08 жовтня 1969 року №573» від 20.08.1969 № 681.
Вказаними нормативно-правовими актами було передбачено, що: 1) при організації підготовчих відділень передбачається проведення учбових занять по денній, вечірній та заочній формах навчання; створення відділень при наявності не менше 100 слухачів, які навчаються з відривом і без відриву від виробництва; строк навчання з відривом від виробництва - 8 місяців, без відриву від виробництва - 10 місяців (п.2 зазначених нормативних актів); 2) на підготовчі відділення приймаються особи з закінченою середньою освітою з числа передових робітників, колгоспників і демобілізованих з рядів Збройних Сил СРСР. Молоді робітники і колгоспники, які вступають на підготовчі відділення, повинні мати стаж практичної роботи (не менше одного року). Відбір і направлення молоді на ці відділення здійснюються безпосередньо керівниками промислових підприємств, установ, організацій транспорту і зв`язку, радгоспів, колгоспів, командуванням військових частин за рекомендацією партійних, комсомольських і профспілкових організацій (п.3 зазначених нормативних актів). 3) слухачам підготовчих відділень, зарахованим на навчання з відривом від виробництва, виплачується, стипендія в розмірі, встановленому для студентів І курсів вищих учбових закладів (п. 5 та 10 відповідно), при яких організовані підготовчі відділення.
Крім цього, відповідно до вищевказаних нормативно-правових документів було розроблено та затверджено «Положення про підготовче відділення при вищому навчальному ..закладі» (Накази Міністерства вищої та середньої освіти СРСР від 26.09.1969 №712, 17.05.1971 №394; 31.05.1974 №468 та 14.07.1987 №504), згідно з яким: а) час навчання на підготовчому відділенні не перериває трудового стажу (пункт 21); в) особам зарахованим на підготовче відділення видається квиток слухача, на слухачів підготовчого відділення поширюються права та обов`язки, встановлені для студентів вищого навчального закладу.
Враховуючи те, за нормами законодавства, що діяло у 1971-1978 роках, слухачі підготовчого відділення за правовим статусом прирівняні у правах до студентів вищого навчального закладу, час навчання позивача на підготовчому відділенні за денною формою навчання не переривав трудового стажу, а тому суд дійшов висновку, що такий підлягає зарахуванню до трудового стажу.
При цьому, як видно з матеріалів справи згідно із витягом з підсистеми призначення та виплати пенсії період навчання позивача з 01.09.1973 по 26.06.1978 враховано при обчисленні стажу трудової діяльності, а саме 4 роки 9 місяців 26 дні.
Зарахування періоду навчання із 01.09.1973 по 26.06.1978 у страховий стаж позивача, не заперечується сторонами.
Отже, відповідачем частково зараховано до страхового стажу періоди навчання позивача.
За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправність відмови відповідача включити в страховий стаж період навчання на підготовчому відділенні у Поліграфічному інституті з 01.01.1973 по 31.08.1973.
Суд апеляційної інстанції вважає безпідставними покликання апелянта на те, що період навчання на підготовчому відділенні не зараховується до страхового стажу, оскільки за нормами законодавства чинного у 1972 році, слухачі підготовчого відділення за правовим статусом прирівняні у правах до студентів вищого навчального закладу.
З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 в цій частині.
Що стосується незарахування відповідачем до стажу періоду 22.05.2001 по 08.12.2012 догляду позивача за батьком ОСОБА_2 , інвалідом І групи, то суд апеляційної інстанції вказує на наступне.
Відповідно до пункту «є» частини третьої статті 56 Закону№1788-XII до стажу роботи зараховується час догляду за інвалідом І групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.
До числа таких осіб належать інваліди І групи, діти-інваліди та пенсіонери, які за висновком медичного закладу потребують постійного стороннього догляду.
Таким чином, саме стан здоров`я є тим критерієм, за яким зазначених осіб віднесено до категорії осіб, час догляду за якими зараховується до стажу роботи.
Непідтвердження статусу особи з інвалідністю І-ої групи, статусу дитини-інваліда чи статусу пенсіонера, який за медичним висновком потребує стороннього догляду, виключає можливість зарахування періоду догляду за ними до стажу роботи.
Верховний суд в складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 липня 2019 року у справі №348/2357/16-а дійшов висновку, що під час застосування пункту «ж» статті 3 та пункту «є» статті 56 Закону №1788-XII слід виходити з того, що сам по собі догляд за пенсіонером, незалежно від його віку, за відсутності висновку медичного закладу про потребу в сторонньому догляді, не може бути підставою для зарахування періодів такого догляду до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за віком.
В ході розгляду справи позивачем до суду першої інстанції надано Акти обстеження затверджені директором Львівського комунального підприємства «Богданівка» від 20.08.2012, 13.12.2012, 02.07.2015 зі змісту яких слідує, що ОСОБА_1 проживала разом з батьком ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та мала на утриманні свого батька, доглядала за своїм батьком, що підтверджують сусіди.
У матеріалах справи наявна довідка від 25.05.1995 серії 2-18АЖ № 014155 видана ОСОБА_2 , відповідно до якої дата огляду 28.02.-25.02.1995, встановлено групу інвалідності - друга, причина - поранення при захисті Вітчизни.
Також наявна довідка до акта огляду МСКЕ від 26.09.2011 серії 10 ААА № 834230 видана ОСОБА_2 відповідно до якої дата огляду 22.09.20011, встановлено групу інвалідності - перша «А», причина - поранення пов`язане з захистом Батьківщини.
Проте, позивачем не було надано доказів того, що особа, за яким здійснювався догляд, згідно медичного висновку потребувала такого догляду.
В свою чергу, відповідачем доведено правомірність відмови у зарахуванні спірних періодів до стажу роботи позивача.
Таким чином, передбачені законом підстави для зарахування спірних періодів 22.05.2001 по 08.12.2012 до стажу роботи позивача були відсутні, а тому висновки суду першої інстанції в цій частині ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.
З огляду на викладене, доводи ОСОБА_1 , що наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають правових підстав для скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні позову.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційні скарги слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 22 жовтня 2021 року.