Ухвала
1 листопада 2021 року
м. Київ
провадження № 51—5063ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на ухвалу Волинського апеляційного суду від 4 серпня 2021 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд зазначеного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання приписів зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, крім іншого, має бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому уповноважений перевіряти лише правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права та правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, а тому із будь-яких інших підстав, крім наведених у ст. 438 КПК України, не вправі втручатися у рішення судів нижчих ланок. Таким чином особа, яка подає касаційну скаргу, посилаючись на незаконність судових рішень, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у вказаній статті, що є підставами для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, тобто не тільки висунути на підтвердження допущених судом порушень переконливі факти, але й аргументувати як саме ці порушення істотно позначилися на законності та обґрунтованості судового рішення. Крім цього, вимагаючи скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду в суді відповідної інстанції, особа у касаційній скарзі має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на які вона посилається.
У касаційній скарзі прокурор на підставах істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність просить скасувати ухвалу апеляційного суду, якою залишено без змін виправдувальний вирок щодо ОСОБА_4 .
Разом із цим, в обґрунтування незаконності судового рішення прокурор заперечує правильність встановлення місцевим судом фактичних обставин справи, висловлює незгоду з наданою судом першої та апеляційної інстанції оцінкою доказів на предмет їх належності та достовірності, при цьому надає їм власну оцінку, стверджує про те, що під час апеляційного розгляду суд усупереч вимогам ст. 404 КПК України повторно не дослідив обставини кримінального провадження. Таким чином прокурор у касаційній скарзі переважно посилається на порушення, передбачені статтями 410 та 411 КПК України, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Тобто прокурор всупереч законодавчим приписам не навів у касаційній скарзі правового обґрунтування своїх вимог та не послався на допущення апеляційним судом таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування оспорюваного рішення на підставах, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 84, 87, 94, 370, 412, 413, 404, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити достатній строк для усунення допущених недоліків.
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
п остановив:
Касаційну скаргу заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на ухвалу Волинського апеляційного суду від 4 серпня 2021 року щодо ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення вказаних недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали.
У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді
 
ОСОБА_5                                           ОСОБА_2                                            ОСОБА_3