УХВАЛА

25 жовтня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/22589/20
адміністративне провадження № К/9901/36444/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Юрченко В.П.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Пасічник С.С., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІНДЕР" до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

           06.10.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021 у справі № 640/22589/20.
          При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
          Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є  забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
          Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
          Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
          Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
          З вимог касаційної скарги вбачається, що відповідач просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021 й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
          Однак, згідно з інформацією, наявною в Єдиному державному реєстрі судових рішень,    Шостий  апеляційний адміністративний суд ухвалою від 04.10.2021 апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2021 залишив без руху.
          Враховуючи те, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2021 не переглядалося в апеляційному порядку, тому не підлягає касаційному оскарженню.
          Щодо оскарження податковим органом постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021, якою переглядалось додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.05.2021, Верховний Суд зазначає наступне.
          Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
          Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
          Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній скаржником не зазначено підстави відкриття касаційного провадження та їх обгрунтування відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України, а лише викладено обставини справи та цитуються норми податкового законодавства.
          Верховний Суд не може самостійно визначати підставу для касаційного оскарження судового рішення, а таку підставу має вказувати заявник касаційної скарги з одночасним наведенням підстави касаційного оскарження з огляду на обставини справи та висновки судів попередніх інстанцій.
          Водночас, скаржником в касаційній скарзі не зазначено в чому полягала помилка суду апеляційної інстанції при застосуванні відповідних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права та як дані норми повинні були застосовуватись при ухваленні рішення.
          Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
          За таких обставин, касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві підлягає поверненню як така, що не містить належного викладення підстав касаційного оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021 у справі № 640/17699/19.
          Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
          Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
          На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 333, 359 КАС України, Суд -

УХВАЛИВ:

          Відмовити у відкритті касаційного провадження у частині оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2021 у справі                                  № 640/22589/20.
          Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві в частині оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2021 у справі            № 640/22589/20 повернути скаржнику.
          Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	В.П. Юрченко Л.І. Бившева   С.С. Пасічник