У х в а л а  
І м е н е м  У к р а ї н и
 
08 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 626/2450/14-ц
провадження № 61-12624ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,                        Стрільчука В. А,  
 
розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління акціонерного товариства «Ощадбанк» на постанову Харківського апеляційного суду                від 22 червня 2021 року у справі за позовом акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківське обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
 
В с т а н о в и в:
У жовтні 2014 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Ощадбанк») в особі філії - Харківське обласне управління ПАТ «Ощадбанк» звернулося до Красноградського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 07 березня               2008 року № 542, яка станом на 23 жовтня 2014 року складає 1 678 963,35 грн та судові витрати.
Заочним рішенням Красноградського районного суду Харківської області                 від 27 січня 2015 року позовну заяву ПАТ «Ощадбанк» в особі філії - Харківське обласне управління ПАТ «Ощадбанк» задоволено; стягнено з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість в розмірі 1 678 963,35 грн та 3 654,00 грн судових витрат.
15 квітня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 через представника подав заяву про перегляд заочного рішення Красноградського районного суду Харківської області від 27 січня 2015 року та клопотання про поновлення строку для подання цієї заяви.
Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області                         від 28 квітня 2021 року відмовлено у прийнятті заяви представника               ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення цього суду                       від 27 січня 2015 року.
Постановою Харківського апеляційного суду від 22 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 28 квітня 2021 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
26 липня 2021 року ПАТ «Ощадбанк» в особі філії - Харківське обласне управління ПАТ «Ощадбанк» надіслало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 22 червня 2021 року.
У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 22 червня 2021 року та залишити в силі ухвалу Красноградського районного суду Харківської області                         від 28 квітня 2021 року.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції намагався припинити процесуальне зловживання зі сторони відповідача та його представника, що не суперечить чинному законодавству та судовій практиці. Зазначає, що з висновком апеляційного суду не погоджується, оскільки наявна необ`єктивність та необґрунтованість підходу суду до вирішення справи. 
 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 липня 2021 року справу призначено судді-доповідачеві Ждановій В. С.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Жданової В. С. від 30 липня 2021 року касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 22 червня 2021 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги до 27 серпня 2021 року, але який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.
 
На виконання вимог указаної вище ухвали ПАТ «Ощадбанк» в особі філії - Харківське обласне управління ПАТ «Ощадбанк», у встановлений судом строк, надіслало матеріали на усунення недоліків.
 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 вересня 2021 року справу призначено судді-доповідачеві                 Ігнатенку В. М., судді, які входять до складу колегії: Карпенко С. О.,               Стрільчук В. А.
 
Дослідивши касаційну скаргу ПАТ «Ощадбанк» в особі філії - Харківське обласне управління ПАТ «Ощадбанк»,  Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на наступне.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження ухвал судів першої та апеляційної інстанцій, визначених в пунктах 2, 3 частини першої цієї статті ЦПК є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Апеляційним судом встановлено, що у провадженні суду першої інстанції перебувала справа за позовом ПАТ «Ощадбанк» в особі філії - Харківське обласне управління ПАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням Красноградського районного суду Харківської області                 від 27 січня 2015 року задоволено позовну заяву ПАТ «Ощадбанк» в особі філії - Харківське обласне управління ПАТ «Ощадбанк»; стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість в розмірі 1 678 963,35 грн та 3 654,00 грн судових витрат.
22 вересня 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення, мотивовану тим, що він не отримував копію позовної заяви з додатками, судових повісток, а копію заочного рішення суду отримав лише 14 вересня 2017 року.
Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області                          від 23 жовтня 2017 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 28 лютого 2018 року та постановою Верховного Суду від 09 грудня 2019 року, заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду залишено без розгляду.
У липні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вдруге подав заяву про перегляд заочного рішення Красноградського районного суду Харківської області від 27 січня 2015 року та клопотання про поновлення строку на подання цієї заяви, посилаючись на те, що копію заочного рішення суду отримано ним лише 14 вересня 2017 року та протягом розгляду справи він не отримував ані копії позовної заяви з додатками, ані судових повісток. Вказав, що заява про перегляд заочного рішення, подана ним 22 вересня                          2017 року, належним чином не розглянута, що унеможливлює апеляційний перегляд заочного рішення суду.
Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 05 березня 2020 року, яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного суду від 19 жовтня 2020 року та постановою Верховного Суду від 16 березня                 2021 року, відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Красноградського районного суду Харківської області від 27 січня 2015 року; заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишено без розгляду.
15 квітня 2021 року ОСОБА_1 через свого представника втретє подав до суду заяву про перегляд заочного рішення Красноградського районного суду Харківської області від 27 січня 2015 року та клопотання про поновлення строку на подання вказаної заяви з аналогічних підстав.
Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області                         від 28 квітня 2021 року відмовлено у прийнятті заяви представника                   ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення цього суду                        від 27 січня 2015 року з посиланням на те, що питання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та питання про перегляд заочного рішення вже вирішувалось судом. Оскільки, Цивільно-процесуальним кодексом України не передбачено відмови у відкритті провадження за заявою, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність застосування аналогії закону та на підставі статті 186 ЦПК України відмовив у прийнятті заяви про перегляд заочного рішення. 
Постановою Харківського апеляційного суду від 22 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 28 квітня 2021 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 13 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до статті 228 ЦПК України (від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на момент ухвалення рішення суду першої інстанції (далі - ЦПК України 2004 року) заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Згідно з частиною другою статті 72 ЦПК України 2004 року документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала не знайде підстав для поновлення або продовження строку.
Строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за клопотанням відповідача у разі його пропуску з поважних причин, у порядку передбаченому статтею 73 ЦПК України 2004 року.
Аналогічні норми містяться у ЦПК України в чинній редакції.
Згідно з статтею 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини сьомої та восьмої статті 127 ЦПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Оскільки главою 11 ЦПК України не врегульовано наслідки, які настають в результаті пропуску процесуального строку, встановленого для подання заяви про перегляд заочного рішення, слід керуватися положеннями частини другої статті 126 ЦПК України, за якими документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Встановлено, що заява про перегляд заочного рішення Красноградського районного суду Харківської області від 27 січня 2015 року подана представником відповідача з пропуском строку, встановленого ЦПК України.
ОСОБА_1 вже двічі були подані заяви про перегляд заочного рішення, які залишені без розгляду ухвалами Красноградського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2017 року та від 05 березня 2020 року, які вступили в законну силу.
Постанова апеляційного суду, якою скасовано ухвалу Красноградського районного суду Харківської області від 28 квітня 2021 року, мотивована тим, що судом першої інстанції помилково застосовано до цих правовідносин пункт 2 частини першої статті 186 ЦПК України, згідно якому суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами. Застосування цієї норми за аналогією до заяви про перегляд заочного рішення суду у цьому разі не допускається. Оскільки, залишення заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду із відповідною заявою, та нормами ЦПК України не передбачена відмова в прийнятті заяви про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм процесуального права. Встановивши відсутність підстав для поновлення строку суд першої інстанції мав повноваження для залишення заяви без розгляду, а не для відмови у її прийнятті.
 
Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції,  про те, що застосування пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України за аналогією до заяви про перегляд заочного рішення суду у цій справі не допускається. Крім того, суд першої інстанції дійсно мав повноваження для залишення заяви без розгляду, проте не для відмови у її прийнятті.
 
Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, № 19164/04,                        § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
 
Доводи касаційної скарги про те, що суд першої інстанції намагався зупинити зловживання відповідачем процесуальними правами не спростовують правильних висновків апеляційного суду.
 
У відповідності до частини четвертої статті  394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Керуючись частинами четвертою-шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
У х в а л и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства Державного ощадного банку України в особі філії - Харківське обласне управління акціонерного товариства «Ощадбанк» на постанову Харківського апеляційного суду від 22 червня 2021 року у справі за позовом акціонерного товариства Державного ощадного банку України в особі філії - Харківське обласне управління акціонерного товариства                    (далі - АТ) «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити  особі, яка подала скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           В. М. Ігнатенко

 
  С. О. Карпенко

 
                                                                                                                        В. А. Стрільчук