ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2021 року
м. Харків
справа №2-2859/11
провадження № 22-ц/818/6211/21
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В., 
суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря: Сізонової О.О.
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
скаржник (особа, яка не брала участі у справі)- ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) на заборгованість по сплаті аліментів, -
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 
на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 липня 2019 року у складі судді Григор`єва Б.П., -
в с т а н о в и в:
20.05.2019 ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа у цивільній справі № 2-2859, виданого на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 травня 2012 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 неустойки за прострочення плати аліментів у розмірі 289 134,45 грн.. витрат по сплаті державного мита у розмірі 1700.00грн. та витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 20.00 грн.. а всього -290 954.45 грн.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 липня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі № 2-2859/2011 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) на заборгованість по сплаті аліментів.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , особа, яка не брала участі у справі, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 ..
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що її син - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
19.08.2020 державним нотаріусом П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори видано на її ім`я свідоцтво про право на спадщину після смерті померлого ОСОБА_3 .
Отже, до неї в порядку спадкування за законом перейшли усі права та обов`язки, в тому числі і можливі боргові зобов`язання в частині неустойки (пені) на заборгованість по сплаті аліментів.
На теперішній час Комінтернівським районним судом м. Харкова розглядається цивільна справа №641/3896/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про визнання частково недійсним договору дарування квартири та звернення стягнення на майно в межах суми боргу за рахунок успадкованого майна. 
Отже, вказане оскаржуване судове рішення безпосередньо стосуються її прав та обов`язків 
З моменту ухвалення судом рішення від 22.05.2012 заявник ОСОБА_1 протягом сьомі років не подавала виконавчий лист до виконання.
Під час розгляду судової справи № 2-2859/11 та постановлення ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31.07.2019 не були з`ясовані обставини - об`єктивні причини пропуску ОСОБА_1 строків пред`явлення виконавчого листа до виконання (хвороба особи, несвоєчасне отримання виконавчого листа, помилки у виконавчому листі або інші об`єктивні причини, які перешкоджали пред`явленню виконавчого листа, та які судом могли бути визнані поважними.
Відзиву на апеляційну скаргу не надано.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1ст. 367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Згідно зі статтею 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої ст.17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.
Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.
Прийняття судом рішення про права, інтереси, обов`язки особи, яка не брала участі у справі, є підставою для скасування відповідного судового акта.
Таку правову позицію щодо застосування правил частини 1статті 352ЦПК містить постанова Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі №200/6831/18.
Звертаючись з апеляційною скаргою ОСОБА_2 посилалася на те, що після смерті ОСОБА_3 – боржника за виконавчим листом у справі № 2-2859/11 відкрилася спадщина, яку вона прийняла. Отже до ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом перейшли усі права та обов`язки, в тому числі і щодо сплати боргу в частині неустойки (пені) на заборгованість по сплаті аліментів.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину; кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині; вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно яке було передане спадкоємцям у натурі.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті боржника, якщо виконання його обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.
Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини третьої статті 1231 ЦК України до спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця.
За таких обставин колегія суддів вбачає порушення прав, свобод та інтересів ОСОБА_2 ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від від 31 липня 2019 року , якою заяву ОСОБА_1 задоволено та поновлено ОСОБА_1 строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі № 2-2859/2011 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) на заборгованість по сплаті аліментів.
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що виконавче провадження станом на 04.06.2019 року щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойки за прострочку сплати аліментів у розмірі 289134, 45 грн. на виконанні у Відділі державної виконавчої служби - не перебуває, строк пред`явлення виконавчих документів до виконання сплинув, а рішення не виконано, причини пропуску строку для пред`явлення є поважними,
Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом установлено, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22 травня 2012 року у цивільній справі № 2-2859 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки на заборгованість по сплаті аліментів - задоволено. 
06.07.2012 року Комінтернівський районний суд м. Харкова постановив ухвалу про виправлення описки у судовому рішенні від 22.05.2012 року, щодо стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 неустойки за прострочення оплати аліментів, зазначивши: стягнути з ОСОБА_3 неустойки за прострочення оплати аліментів у розмірі 289134, 45 грн. витрати по сплаті державного мита у розмірі 1700 грн., витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120, 00 грн. а всього підлягає стягненню – 290954, 45 грн. 
Після ухвалення зазначеного рішення ОСОБА_1 виконавчий лист не отримувала. Лише 14.05.2019 вона звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з заявою про видачу виконавчого листа.
15.05.2019 Комінтернівським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист на виконання заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.05.2012, в якому зазначено, що рішення набуло законної сили 01.06.2012, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання три роки. 
Як на підставу заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання ОСОБА_1 посилалася на те, що вона добросовісно помилялася та вважала, що Комінтернівський районний суд м. Харкова самостійно направить виконавчий лист до державної виконавчої служби для виконання.
Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.
Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.
Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що судом першої інстанції не були з`ясовані обставини - об`єктивні причини пропуску ОСОБА_1 строків пред`явлення виконавчого листа до виконання (хвороба особи, помилки у виконавчому листі або інші об`єктивні причини, які судом могли бути визнані поважними).
Поновлюючи строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання суд вважав поважними причини пропуску строку. При цьому не навів жодного з мотивів, з яких виходив суд.
Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1  була обізнана про те, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.05.2012 з урахуванням ухвали від 06.07.2012 року стягнуто на її користь з ОСОБА_3 неустойку за прострочення оплати аліментів. Натомість заявник почала інтересуватися виконанням судового рішення, ухваленого у 2012 році лише у травні 2019 року.
Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (ст. ст.15,16,20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.
Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статей 76, 77, 78, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи апеляційний суд визнає обґрунтованими.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) на заборгованість по сплаті аліментів.
Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 1ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) на заборгованість по сплаті аліментів,
За правилами .п.п. «в» п. 4 ч. 1 ст.382 ЦПК України , судові витрати , пов`язані з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 454 грн колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 . 
Керуючись ст. ст.367,368,374,376,381,382,383,384,389,390 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 - задовольнити.
Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 липня 2019 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) на заборгованість по сплаті аліментів,
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн., сплачений за перегляд справи у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:   О.В. Маміна

Судді:                                                                                                  Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення складено 01 грудня 2021 року.