Ухвала
29 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 607/27051/19
провадження № 61-16556ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 15 червня 2021 року у справі за позовом Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області до ОСОБА_1 про виселення із службової квартири без надання іншого житла,
ВСТАНОВИВ:
07 жовтня 2021 року Головне управління Державної податкової служби у Тернопільській області (далі - ГУ ДПС у Тернопільській області) із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з таких підстав.
Ухвалою Верховного Суду від 06 серпня 2021 року попередню касаційну скаргу ГУ ДПС у Тернопільській області залишено без руху, оскільки до касаційної скарги не було додано доказів наявності повноваження Шкільного П. М. представляти інтереси ГУ ДПС у Тернопільській області та з підстав несплати судового збору.
На виконання зазначеної ухвали заявник подав заяву про усунення недоліків і надав докази наявності у Шкільного П. М. повноважень представляти ГУ ДПС у Тернопільській області, а також заявив клопотання про продовження строку на усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 06 серпня 2021 року, щодо сплати судового збору, мотивуючи тим, що у заявника відсутня можливість сплатити судовий збір, проте ГУ ДПС у Тернопільській області вживаються всі необхідні заходи щодо сплати судового збору у розмірі визначеною ухвалою суду.
Ухвалою Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у задоволенні клопотання ГУ ДПС у Тернопільській області про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги відмовлено, касаційну скаргу ГУ ДПС у Тернопільській області повернуто особі, яка її подала, з підстав невиконання вимог процесуального закону (пункт 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України) щодо подання документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. 
Звертаючись із цією повторною касаційною скаргою заявник пропустив строк на касаційне оскарження заочного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2021 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 15 червня 2021 року, передбаченого статтею 390 ЦПК України.
Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Оскільки повний текст постанови Тернопільського апеляційного суду від 15 червня 2021 року складено 16 червня 2021 року, то останнім днем тридцятиденного строку для подання касаційної скарги є 16 липня 2021 року. 
Заявник повторно звернувся із касаційною скаргою 07 жовтня 2021 року.
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.
Суд виходить з того, що підстави пропуску процесуального строку можуть бути визнані поважними, зокрема у тому випадку, якщо таке недотримання строку касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод для своєчасного звернення заявника з такою скаргою.
Як на підставу поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення заявник посилається на те, що вже звертався із касаційною скаргою на зазначені судові рішення у межах строку на касаційне оскарження, проте скарга була повернута з підстав несплати судового збору. В ухвалі про повернення первісної касаційної скарги суд роз`яснив право повторного звернення із касаційною скаргою. Вважає, що є підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження.
Наведені заявником у клопотанні підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними з огляду на таке.
Заявник не виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 06 серпня 2021 року про залишення первісної касаційної скарги без руху, у якій йшлося про необхідність подання документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Зазначена конвенційна норма зобов`язує щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.
У рішенні від 29 жовтня 2015 року (заява №32053/13) у справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив: «Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Ryabykh v. Russia» (Рябих проти Росії) від 24 липня 2003 року). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків ( рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).
У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» (Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії) ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі і безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції.
Таким чином, заявнику необхідно навести інші підстави для поновлення строку та подати докази на підтвердження їх поважності, зокрема подати докази об`єктивної неможливості виконання вимог ухвали Верховного Суду від 06 серпня 2021 року про залишення попередньої касаційної скарги без руху.
З огляду на викладене, зазначені заявником підстави пропущення процесуального строку на оскарження судового рішення у конкретному випадку не можуть розглядатися як поважні.
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Ураховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.
На підставі наведеного та керуючись статтями 185, 390, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 березня 2021 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 15 червня 2021 рокузалишити без руху.
Надати для усунення зазначеного вище недоліку десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо зазначення підстав для поновлення строку касаційне оскарження судового рішення або якщо наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані судом неповажними, - у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                             В. В. Яремко