ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року		Справа № 809/1127/16 пров. № А/857/16445/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Большакової О.О., Мікули О.І., 
при секретарі судового засідання – Рибачука А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Львові справу за позовом Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі до Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгро-експо», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - Головне управління ДПС в Івано-Франківській області та Товариство з обмеженою відповідальністю «Бродекс Тім», про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонзерноекспо» на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року (суддя Григорук О.Б., м.Івано-Франківськ, повний текст складено 24 жовтня 2016 року), -

ВСТАНОВИВ:

Ще у вересні 2016 року Головне управління ДФС у Херсонській області (далі – Головне управління; правонаступник Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі; далі – ГУДПС) звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгро-експо» (далі – ТОВ) в якому просило прийняти рішення про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу 181051,16 грн за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржило Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонзерноекспо» (далі – ТОВ-1), яке із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення, та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.
В доводах апеляційної скарги наводячи окремі обставини справи та норми матеріального права вказує, що ТОВ-1 є власником цілісного майнового комплексу за адресою Херсонська область, м.Херсон, вул.Ливарна 18 (далі – ЦМК), яке ТОВ-1, як власник мало намір продати, однак з`ясувалося, що складова частина ЦМК – адміністративна будівля літ. «П» (далі – Адміністративна будівля) є об`єктом обтяження, а саме податкової застави на підставі акта опису майна, що був складений позивачем. Зазначає, що вказана Адміністративна будівля станом на дату звернення позивача до суду була власністю ТОВ-1, а судом під час розгляду справи по суті не було належним чином з`ясовано дійсний обсяг майна, що належить ТОВ та правомірність включення Адміністративної будівлі до акта опису майна за рахунок якого підлягає погашенню податковий борг ТОВ.
Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав, в судове засідання не надіслав свого представника, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бродекс Тім» в судове засідання не надіслало свого представника, про дату, час та місце розгляду справи повідомлено 06.12.2021.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників апелянта та третьої особи Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі - ГУДПС-1), переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки податковий борг у сумі 181051,16 грн відповідачем не погашено, його стягнення з рахунків відповідача та за рахунок його готівки не відбулося, тому наявні підстави для надання дозволу на погашення податкового боргу в розмірі 181051,16 грн за рахунок майна відповідача, що знаходиться в податковій заставі, в межах суми податкового боргу.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, однак вказане судове рішення не може бути залишено без змін, з таких міркувань.
Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ТОВ зареєстроване Суворовським районним управлінням юстиції у м.Херсоні 14.12.2004 за №1499102000, з 28.12.2004 перебувало на податковому обліку в Головного управління.
У зв`язку зі зміною місцезнаходження, з 01.01.2017 ТОВ перебуває на податковому обліку в ГУДПС-1 (а.с.162).
Постановою Херсонського окружного адміністративного року від 2 червня 2016 року у справі №821/613/16 (далі – Постанова суду) з ТОВ стягнуто податковий борг в розмірі 181051,16 грн, який виник за наслідками несплати узгоджених податкових зобов`язань за платежами податок на додану вартість (а.с.12-13). 
На виконання Постанови суду контролюючим органом направлено банківським установам інкасовані доручення (розпорядження), в тому числі від 13.07.2016 за №№1048, 1049, 1050, 1051 на суму 181051,16 грн кожне, які повернуті банківським установам без виконання (а.с.14-17).
Податковим керуючим на підставі рішення заступника начальника Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції від 22.02.2016 №68 про опис майна у податкову заставу платника податків складено акт опису майна від 29.03.2016 №210/21-03-23-01-12 (далі – Акт опису). Згідно вказаного Акта опису контролюючим органом вказано, що на підставі отриманих довідок органів державної реєстрації за платником зареєстроване майно, що може бути описане у податкову заставу: Адміністративна будівля; вбудоване нежитлове приміщення І поверху №1 адреса: м.Херсон, вул.Порт-Елеватор, буд.5, загальна площа, 9,1 кв.м.(а.с.7).
Згідно частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Положенням пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України (далі – ПК; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) визначено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строки.
Пунктом 95.4 статті 95 ПК зазначено, що контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно пункт 95.3 статті 95 ПК стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Станом на 30.08.2016 (звернення позивача до суду з позовом) відповідачем не погашено податковий борг в розмірі 181051,16 грн, а судові рішення про стягнення суми вказаного податкового боргу з рахунків у банках, що обслуговують відповідач та за рахунок готівки, що йому належить не виконані.
Відповідно до підпункту 14.1.175 статті 14 ПК сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання утворює податковий борг.
Пункту 87.1 статті 87 ПК передбачено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Згідно пункту 87.2 статті 87 ПК джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Згідно припису пункту 88.1 статті 88 ПК з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Положенням пункту 89.1 статті 89 ПК визначено право податкової застави, яке виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (підпункт 89.1.1, 89.1.2 вказаної статті Кодексу).
Відповідно до пункту 89.2 зазначеної статті ПК з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.
Пунктом 89.3 статті 89 зазначеного Кодексу встановлено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформляється актом опису. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Таким чином, основними умовами для звернення до суду з вимогами про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків є наявність податкового боргу, відсутність коштів у платника податків, що перебувають у його власності та перебування майна платника податків у податковій заставі.
Згідно абзацу 2 пункту 95.3 статті 95 ПК контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Як уже встановлено вище, у зв`язку із неможливістю стягнення податкового боргу ТОВ з рахунків у банках, контролюючий орган звернувся до суду з цим позовом для прийняття рішення про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу 181051,16 грн за рахунок майна ТОВ, що перебуває у податковій заставі. Таким майном згідно Акта опису є, зокрема Адміністративна будівля, яка згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстрована під №55891926 від 24.03.2016; далі – Державний реєстр).
Разом з тим, ТОВ-1 стверджує, що вказана Адміністративна будівля на час складання Акта опису та судового розгляду справи належала саме апелянту на праві власності.
Так, як видно з наданих скаржником документів, а саме витягу з Державного реєстру Адміністративна будівля, яка є частиною ЦМК належить на праві власності ТОВ-1, що підтверджується записом від 17.02.2015 №576253965101.
Адміністративна будівля належить ТОВ-1 на підставі договору купівля-продажу від 26.09.2002, право власності зареєстровано у Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації 26.09.2002 в реєстраційній книзі №6, реєстраційний номер майна 1610211 та зареєстровано в електронному реєстрі права власності на нерухоме майно 25.06.2003.
За договором купівлі-продажу від 15.10.2009 ТОВ-1 відчужило ТОВ Адміністративну будівлю. Цей договір 16.03.2015 було розірвано сторонами шляхом укладення договору про його розірвання. Фактична передача зазначеної будівлі ТОВ-1 оформлена актом приймання-передачі від 16.03.2015 (а.с.101-103, 116, 125-134).
З огляду на викладене, апеляційний суд приймає до уваги доводи скаржника про те, що включення контролюючим органом в Акті опису Адміністративної будівлі (29.03.2016), як майна, що може виступати предметом податкової застави є помилковим, так як Адміністративна будівля є частиною ЦМК право власності на яку 17.03.2015 зареєстровано в Державному реєстрі за ТОВ-1.
За наведених обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність скасування постанови суду та прийняття нової постанови про часткове задоволення позову шляхом надання дозволу позивачу на погашення податкового боргу в розмірі 181051,16 грн за рахунок майна ТОВ, що перебуває у податковій заставі згідно Акта опису за винятком включеного до його опису майна Адміністративної будівлі.
Таким чином, дозвіл на погашення податкового боргу в розмірі 181051,16 грн надається тільки за рахунок майна, яке вказано у пункті 2 Акта опису, а саме вбудоване нежитлове приміщення І поверху №1 адреса: м.Херсон, вул.Порт-Елеватор, буд.5, загальна площа, 9,1 кв.м., що може бути описано у податкову заставу.
При вирішенні справи по суті суд першої інстанції не з`ясував обставин належності майна Адміністративної будівлі ТОВ та дійшов помилкових висновків, про те, що податковий борг відповідача підлягає погашенню за рахунок усього майна, що описане в Акті опису.
Відповідно до частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції внаслідок неповно з`ясованих обставин справи дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,-
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонзерноекспо» задовольнити частково.                                                                                                                        Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2016 року скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити частково.                                                  Надати Головному управлінню ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі дозвіл на погашення податкового боргу в розмірі 181051,16 грн за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгро-експо», що перебуває у податковій заставі згідно пункту 2 Акта опису майна від 29.03.2016 №210/21-03-23-01-12.                              В задоволені решти позову відмовити.                                                                                          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 16 грудня 2021 року.