ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
26 жовтня 2021 року           справа №200/8555/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., 
за участю секретаря судового засідання Сізонова Є.С.,
представника позивача Лисак Т.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 р. у справі № 200/8555/20-а (головуючий І інстанції Льговська Ю.М. повний текст рішення складений 22.04.2021 року в м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, -

                                                       УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними та протиправними дій відповідача щодо направлення листом № 20617/06 від 21 грудня 2019 року розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за лютий - березень 2012 року на загальну суму 6 963 238,05 грн.. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 р. у задоволенні позову відмовлено (т.2, а.с. 195-198).
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Позивач вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що він є правонаступником прав та обов`язків ДП «Добропіллявугілля». Посилання суду першої інстанції в якості обґрунтування правонаступництва ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» на п.5 наказу Міністерства вугільної промисловості України №50 від 07.02.2011р. є неправомірним, оскільки ще у 2014р. цей пункт наказу було вилучено на підставі наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №310 від 18.04.2014р. Посилання суду першої інстанції на договір оренди, як на самостійну підставу виникнення зобов`язання щодо відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, позивач вважає безпідставним та таким, що не відповідає вимогам ст.11, 104 ЦК України, ст.14 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992р. № 2269-XII та вимогам наказу Міністерства вугільної промисловості України №50 від 07.02.2011р.. Судом не враховано, що п. 5.2 договору оренди встановлено механізм реалізації п. 1.7 договору, тому посилання суду лише на пункт 1.7 договору без врахування п. 5.2 цього договору є необґрунтованим. 
Відповідач у відзиві проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» є юридичною особою, яка зареєстрована та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з кодом: 37014600, дата та номер запису про проведення державної реєстрації юридичної особи - 25.10.2010 №12601020000000703, місцезнаходження юридичної особи: 85043, Донецька обл., місто Добропілля, місто Білицьке, вулиця Красноармійська, будинок 1А, про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2012 року у справі № 2а/0570/3617/2012 задоволено позов Управління Пенсійного фонду України в м.Добропіллі та Добропільському районі Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1 за період листопад 2011 року - січень 2012 року у розмірі 9 353 005,62 грн.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2015 року у справі № 2а/0570/3617/2012 поновлено управлінню Пенсійного фонду України строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, визнавши причини його пропуску поважними.
Суд виходив з того, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлено до 04 липня 2013 року, але 01 червня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» та Управлінням Пенсійного фонду України в м. Добропіллі та Добропільському районі Донецької області укладено угоду № 02/10 про розстрочення заборгованості у розмірі 16 316 243,67 грн. впродовж 60 місяців, до складу якої відповідно до пункту 1 зазначеної вище угоди входить заборгованість за рішенням суду від 06 квітня 2012 року у справі № 2а/0570/3617/2012 у розмірі 9 353 005,62 грн, і останній платіж за цією угодою передбачено після спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а саме листопад 2014 року; станом на 12 лютого 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» сплатило за угодою № 02/10 тільки 8 159 243,67 грн., заборгованість у розмірі 8 160 00,00 грн. залишається непогашеною.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2015 року у справі № 2а/0570/3617/2012 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» у задоволенні заяви про заміну його як боржника на Державне підприємство «Добропіллявугілля» в межах виконавчого провадження.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 грудня 2015 року визнано виконавчий лист від 31 липня 2012 року, виданий Донецьким окружним адміністративним судом у справі № 2а/0570/3617/2012, таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення суми заборгованості у розмірі 9 209243, 67 грн.
В ухвалі суд зазначив, що сума у розмірі 16 316 243,67 грн., на розстрочення якої укладена угода, складається із заборгованості у сумі 9 353 005,62 грн, яка виникла у період з 1 листопада 2011 року по 1 лютого 2012 року (судове рішення щодо стягнення якої прийнято за результатом розгляду адміністративної справи № 2а/0570/3617/2012), та із заборгованості у сумі 6 963 238,05 грн, що виникла за період з 01 лютого 2012 року по 01 квітня 2012 року.
Врахувавши, що заборгованість першочергово має спрямовуватись на виконання постанови Донецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2012 року у справі №2а/0570/3617/2012, оскільки недоїмка, стягнута вказаним судовим рішенням у розмірі 9 353 005,62 грн., виникла раніше заборгованості у сумі 6 963 238,05 грн., та встановивши погашення товариством станом на 24 грудня 2015 року на виконання угоди заборгованості у сумі 9 209 243,67 грн., суд визнав виконавчий лист частково таким, що не підлягає виконанню.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2018 року у справі № 805/252/18-а відмовлено у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання недійсною угоди № 2/10 від 01 червня 2012 року про розстрочення погашення заборгованості на загальну суму 16 316 243,67 грн., зокрема, з тієї підстави, що остання фактично припинила свою дію та не породжує для позивача правових наслідків.
15 грудня 2016 року управління Пенсійного фонду України звернулося до суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1 за період лютий, березень 2012 року у розмірі 6 963 238,05 грн. (позовні вимоги викладено з урахуванням заяви про зміну позовних вимог від 12 липня 2017 року, долученої позивачем до позовної заяви у цій справі).
У цій заяві підставою позову визначено невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» обов`язку щодо покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком № 1 за термінами сплати, визначених графіком погашення заборгованості угоди №02/10 від 01 червня 2012 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2019 року у справі № 805/5083/16-а відмовлено у позові Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» про стягнення заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за Списком №1 за період лютий, березень 2012 року у розмірі 6 963 238,05 грн.
В основу судового рішення покладено висновок про те, що відсутність у матеріалах справи доказів отримання відповідачем розрахунків на виплату та доставку пільгових пенсій за період лютий, березень 2012 року є підставою для відмови у позові, оскільки «лише отримання розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій та добровільна їх несплата робить вказану заборгованість такою, що підлягає стягненню в судовому порядку».
26 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» отримало лист Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 21 грудня 2019 року №20617/06 про направлення розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за лютий березень 2012 року на загальну суму 6963238,05 грн.
У позові, який є предметом розгляду цієї справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» зазначає, що усі розрахунки, направлені листом № 20617/06 від 21 грудня 2019 року, та у справі № 805/5083/16-а тотожні, відмінність полягає у найменуванні підприємства та даті формування.
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
За змістом пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:
підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.
Відповідно до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1 (зареєстровано в Мінюсті України 16 січня 2004 року за №64/8663), плату Пенсійному фонду на покриття фактичних витрат на виплату пенсій за віком на пільгових умовах вносять підприємства незалежно від форм власності та господарювання. Несвоєчасно перераховані суми витрат на виплату і доставку пенсій вважаються боргом (недоїмкою).
Згідно пункту 6.1 Інструкції № 21-1 для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":
особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;
особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
За приписами пункту 6.2 Інструкції № 21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи.
При цьому стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах. 
Пунктом 6.4 Інструкції № 21-1 визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
За приписами п.6.7 Інструкції №21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Відповідно до пункту 6.3 Інструкції № 21-1 у разі ліквідації або зміни власника підприємства суми зазначених витрат Пенсійному фонду вносять правонаступники. 
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 22 грудня 2010 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» укладено договір оренди цілісного майнового комплексу ДП «Добропіллявугілля», згідно п. 1.7. якого ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» є правонаступником усіх прав та обов`язків ДП «Добропіллявугілля».
Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» 04.01.2011р. складений акт приймання-передачі цілісного майнового комплексу ДП «Добропіллявугілля».
В матеріалах справи також містяться розподільчий та передавальний баланс ДП «Добропіллявугілля» станом на 04.01.2011р., затв. Мінвуглепромом України.
Наказом Міністерства вугільної промисловості України від 7 лютого 2011 року № 50 відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року № 1559-р «Про передачу в оренду цілісного майнового комплексу ДП «Добропіллявугілля» на підставі договору оренди від 22 грудня 2010 року б/н цілісного майнового комплексу Державного підприємства «Добропіллявугілля», укладеного між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області як орендодавцем та ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» як орендарем, припинено діяльність ДП «Добропіллявугілля» шляхом його реорганізації через приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК «Добропіллявугілля». 
Пунктом 5.2 договору встановлено, що Орендар зобов`язується після проведення державної реєстрації припинення Підприємства та внесення змін до статуту Орендаря щодо правонаступництва права та обов`язків Підприємства протягом 3-х днів повідомити Орендодавця про зазначене.
Висновок позивача про те, що положеннями наведеного пункту договору встановлено механізм реалізації п.1.7 цього договору колегія суддів вважає безпідставним, оскільки наведене не передбачено, ані пунктом 5.2 договору, ані іншими умовами договору.
Статтею 15 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992р. № 2269-XII (чинним на час укладання договору) визначено, що орендар стає правонаступником прав та обов`язків підприємства відповідно до договору оренди, а у разі оренди цілісного майнового комплексу структурного підрозділу - також правонаступником прав та обов`язків підприємства, пов`язаних з діяльністю цього структурного підрозділу.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за наявності факту укладання договору оренди цілісного майнового комплексу позивач є правонаступником прав та обов`язків ДП «Добропіллявугілля» в силу прямого припису Закону № 2269-XII.
На ці висновки суду не впливають обставини щодо розірвання договору оренди від 22 грудня 2010 року б/н цілісного майнового комплексу Державного підприємства «Добропіллявугілля».
Як встановлено судом, на виконання розпорядження КМ України від 5 жовтня 2020 р. № 1215-р «Деякі питання утворення акціонерного товариства за участю державних вугледобувних підприємств та публічного акціонерного товариства "Центренерго"» 07.10.2020р. була підписана додаткова угода про розірвання договору оренди цілісного майнового комплексу ДП «Добропіллявугілля».
Пунктом 4 Додатку до розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 жовтня 2020 р. №1215-р «План заходів щодо утворення акціонерного товариства за участю державних вугледобувних підприємств та публічного акціонерного товариства "Центренерго" визначено забезпечення повернення єдиного майнового комплексу державного підприємства "Добропіллявугілля" з оренди згідно з Порядком повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, затвердженим наказом Фонду державного майна від 7 серпня 1997 р. № 847.
Пунктом 28 наведеного Порядку чітко визначено, що Орендар цілісного майнового комплексу державного підприємства несе повну відповідальність за зобов`язаннями, що виникли у зв`язку з орендою державного майна за період до припинення або розірвання договору оренди, майном, що належить йому на праві власності. 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції під час розгляду та ухвалення рішення, їм була надана відповідна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанцій норм матеріального права, у апеляційній скарзі не наведено.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 р. у справі № 200/8555/20-а - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 р. у справі № 200/8555/20-а - залишити без змін.
Постанова у повному обсязі складена та підписана 26 жовтня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 26 жовтня 2021 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:                                                                                       Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                       А.А. Блохін

                                                                                                                 І.В. Сіваченко