ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1934/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №692/939/21 Категорія: на ухвалу 	Левченко Л.О. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Фетісова Т. Л. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       19 жовтня 2021 року                                        м. Черкаси:
Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Фетісова Т.Л. 	
судді	Сіренко Ю.В., Гончар Н.І.	
секретар 	Попова М.В.	

учасники справи:
позивач (скаржник) – ФГ «Степове»,
відповідач –  ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача на ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 28.09.2021 (повний текст складено 28.09.2021, суддя в суді першої інстанції Левченко Л.О.) про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ФГ «Степове» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

у вересні 2021 року ФГ «Степове» звернувся до суду з указаним позовом, яким просило, посилаючись на норми ЦК України, витребувати з чужого незаконного володіння у гр. ОСОБА_1 майно згідно переліку.
Ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 28.09.2021 відмовлено у відкритті провадження за вказаною позовною заявою із посиланням на те, що спір у справі є корпоративним та має розглядатися у порядку господарського судочинства, адже відповідач ОСОБА_1 є засновником позивача ФГ «Степове», отже сторонами справи є юридична особа та її засновник, що не досягли згоди з приводу діяльності юридичної особи.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, позивач подав 04.10.2021 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на помилковість висновків суду, просить вказану ухвалу скасувати та направити справу до суду для продовження розгляду. Зазначає, що у справі наявний спір між позивачем та відповідачем, як фізичною особою, а не засновником позивача, з приводу майна, що перебуває у фактичному володінні відповідача. Правовідносини сторін у справі ніяким чином не пов`язані з діяльністю юридичної особи-позивача та участю в ній, в якості учасника такої особи, відповідача, тобто спір не має ознак корпоративного.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило. 

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства - частина перша статті 19 ЦПК України.
Стаття 20 ГПК України відносить до кола справ, які підлягають розгляду в господарському суді, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
При визначенні підвідомчості (предметної та суб`єктної юрисдикції) справ, що виникають з корпоративних відносин, слід виходити з таких міркувань.
За змістом частин першої - третьої статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.
Отже господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
При цьому за змістом частин першої та другої статті 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Господарською діяльністю у ГК України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3).
За правовим висновком ВП ВС у постанові від 09.10.2019 у справі №361/1478/17спір між членом (учасником) юридичної особи та цією ж юридичною особою, пов`язаний з діяльністю та управлінням останньої, є корпоративним та підлягає розгляду господарським судом.
Як вбачається з матеріалів справи позивач ФГ «Степове» просить суд вирішити вимоги про витребування з незаконного володіння відповідача - громадянки ОСОБА_1 , як фізичної особи,майна згідно переліку, тобто правовідносини сторін, в яких виник спір, не стосуються участі відповідача в діяльності юридичної особи, засновником якої вона являється, як помилково вказав суд першої інстанції в цій справі, адже має місце спір щодо майна, про права на яке заявляє позивач (юридична особа) та яке, за доводами останнього, перебуває у фактичному володіння відповідача-фізичної особи.
При цьому та обставина, що відповідач є засновником юридичної особи-позивача сама по собі не свідчить про те, що будь-який спір між цими особами по замовчуванню відноситиметься до категорії корпоративних. З матеріалів справи не вбачається, що спірне майно є внеском відповідача до статуту позивача, що могло б підтвердити правильність висновків суду першої інстанції в цій справі. Вимоги юридичної особи щодо права на майно, заявлені до фізичної особи, яка є учасником такого суб`єкта господарювання, за обставин цієї справи не свідчать про те, що спір пов`язаний з діяльністю та управлінням ФГ з боку відповідача як засновника.
Відповідно до положень п.4 ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права.
Отже ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 28.09.2021 про відмову у відкритті провадження в даній справі слід скасувати у зв`язку з порушенням судом норм процесуального права  – ст. ст. 186, 187 ЦПК України, а матеріали справи – направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в  :

апеляційну скаргу – задовольнити.
Ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 28.09.2021 про відмову у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ФГ «Степове» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння – скасувати.
Матеріали даної цивільної справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 19.10.2021. 

Суддя-доповідач

       Судді