Справа № 303/2911/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

02 листопада 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі: 
       головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача), 
       суддів: Бисаги Т.Ю. і Джуги С.Д.,
       з участю секретаря Волощук В.І.,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 грудня 2020 року (у складі судді Монича В.О.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу - Гелетей Любові Володимирівни, про скасування рішень приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на Ѕ частину нерухомого майна, -                                                

ВСТАНОВИВ:
        ОСОБА_2 звернулася до суду з цим позовом у червні 2020 р. 
       Просила:
-скасувати рішення приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Гелетей Л.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з яким було проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок із складовими частинами: вбиральні «Б» та спорудами № 1-2, розташованимиза адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і державну реєстрацію права власності на житловий будинок із складовими частинами: вбиральні «Б» та спорудами № 1-2, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;
-визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 60, видане 19.05.2020 р. приватним нотаріусом Мукачівського районний нотаріального округу Закарпатської області Гелетей Л.В. на користь ОСОБА_1 , і скасувати реєстрацію права власності на житловий будинок зі складовими частинами: вбиральні Б та спорудами №1-2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 2082544721227;
-скасувати рішення приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Гелетей Л.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52292083 від 19.05.2020 16:50:27, згідно з якого було проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок із складовими частинами: вбиральні Б та спорудами №1-2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 і державну реєстрацію права власності на житловий будинок із складовими частинами: вбиральні Б та спорудами №1-2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; 
-визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку зі складовими частинами: вбиральні Б та спорудами № 1-2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 
-вирішити питання розподілу судових витрат.
       На обґрунтування позовних вимог указала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько. Вона, як єдиний спадкоємець,звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову через те, що реєстрацію права власності за майном померлого батька проведено за ОСОБА_1 .
       Батько позивача все своє життя проживав у дворогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 , яке в 1964 р. побудував його батько - ОСОБА_5 , однак за життя право власності на нього не оформив. Він помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і після його смерті відкрилася спадщина на це майно. Заповіту він не залишав, але спадкоємцями за законом були 2 його сини - ОСОБА_4 (батько позивача) та ОСОБА_3 , обоє прийняли спадщину відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК України (в редакції 1963 р.), однак не оформили її, а ОСОБА_3 після шестимісячного строку після смерті ОСОБА_5 відмовився від спадкування.
       Відтак, батько позивача успадкував після смерті свого батька половину спірного дворогосподарства, а іншу половину - його брат ОСОБА_3 .
        ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , але залишив заповіт на користь відповідача ОСОБА_1 , який прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину, однак не на половину спірного господарства, на яку мав права спадкодавець ОСОБА_3 , а на все спірне дворогосподарство.
       Приватний нотаріус Гелетей Л.В. безпідставно зареєструвала за ОСОБА_1 право власності на спірне дворогосподарство в цілому, чим порушила право позивача на спадкування за законом після смерті її батька.
       Заочним рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 14 грудня 2020 р. позов задоволено:
-скасовано рішення приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Гелетей Л.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно з яким було проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок із складовими частинами: вбиральні «Б`і спорудами №1-2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і державну реєстрацію права власності на житловий будинок із складовими частинами: вбиральні «Б» і спорудами №1-2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;
-визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 60, видане 19.05.2020 р. приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Гелетей Л.В. на користь ОСОБА_1 і скасовано реєстрацію права власності на житловий будинок зі складовими частинами: вбиральні «Б`і спорудами №1-2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 2082544721227;
-скасовано рішення приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Гелетей Л.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 52292083 від 19.05.2020 16:50:27, згідно з яким було проведено державну реєстрацію права власності на житловий будинок із складовими частинами: вбиральні «Б`і спорудами №1-2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 і державну реєстрацію права власності на житловий будинок із складовими частинами: вбиральні «Б`і спорудами №1-2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;
-визнано за позивачем право власності на Ѕ частину житлового будинку зі складовими частинами: вбиральні «Б`і спорудами № 1-2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-вирішено питання розподілу судових витрат.
       Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 26.02.2021 р. заяву ОСОБА_1 про перегляд указаного заочного рішення залишено без задоволення ( а.с.188-189).
        ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Доводить пронеповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.
       Узагальнені доводи скарги зводяться до такого:
-після смерті ОСОБА_4 (батька позивачки) спадкоємцями його майна (1/2 частини будинку) могли бути ОСОБА_3 (рідний брат спадкодавця), який проживав і був зареєстрований в одному дворогосподарстві з ОСОБА_4 , та донька останнього (позивачка) - у розмірі по 2/4 частини спадкового майна;
-на випадок своє смерті ОСОБА_3 залишив заповіт, яким усе своє майно залишив ОСОБА_6 , і на підставі вказаного заповіту відповідач оформив право власності на спірне дворогосподарство;
-позивач вчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за померлим батьком, відтак пропустила строк звернення із такою заявою, передбачений ст. 1270 ЦК України.
       У письмовому відзиві ОСОБА_2 просить залишити судове рішення без змін як законне та обґрунтоване, а скаргу - без задоволення як безпідставну.
       У судовому засіданні представникапелянта ОСОБА_1 , - адвокат Бедринець М.Ю., підтримала скаргу повністю. Представник ОСОБА_2 - адвокат Дренкалюк Г.І., заперечила доводи такої.
       Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність зміни оскарженого рішення із таких мотивів.
       Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог.
       При цьому судом були встановлені наступні факти й обставини:
-згідно з копією свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_1 , виданого 21.11.1990 р., така народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (а.с.14);
-після одруження позивачка змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 », що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 06.09. 2014 р. (а.с.13);
-відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 батько позивачки - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15);
-після смерті батька позивачка 01.04.2011 р. звернулася до Мукачівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується відповідною заявою за № 127 (а.с.18), після чого, відповідно до копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за номером 26573347, виданого 01.04.2011 р., до спадкового реєстру було внесено реєстраційний запис, параметрами якого є тип реєстрації: реєстрація спадкової справи, спадкодавець ОСОБА_4 (а.с.19);
-на подану позивачем заяву про прийняття спадщини, 05.06.2020 р. державним нотаріусом Мукачівської районної державної нотаріальної контори було надано відповідь у якій зазначено наступне: на підставі довідки №836, виданої 25.11.2019 р. виконкомом Верхньовизницької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області згідно з погосподарською книгою №4 забудовником і головою дворогосподарства житлового будинку в АДРЕСА_1 , був ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , і до дня смерті зареєстрований та проживав за вищевказаною адресою;
-згідно з Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру заповітів/спадкових договорів ОСОБА_5 заповіту не залишав, спадкова справа за померлим не заводилась;
-на підставі довідки №835,виданої 25.11.2019 р. виконкомом Верхньовизницької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, на день смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , у доворогосподарстві за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані сини - ОСОБА_4 , 1958 р. народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_3 , 1964 р. народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто,спадкоємцями по закону в рівних частках є обоє дітей;
-згідно з Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру заповітів/спадкових договорів за померлим ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено Спадкову справу №10/2019 від 08.05.2019 р. приватним нотаріусом Гелетей Л.В.;
-установлено, що спадкоємцями за законом до майна померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ,були діти: ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-згідно з Інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04.06.2020 р. житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Гелетей Л.В. - приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округ 19.05.2020 р. за № 60 (а.с.16-17, 20-2, 26-27);
-відповідно до копії інформаційної довідки №232, виданої Мукачівським районним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, ТОВ «Зодчий і К» 21.11.2019 р. установлено, що згідно з архівними даними та записами в реєстровій книзі право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с.25);
-згідно із заявою від 22.08.2008 р., зареєстрованою у реєстрі секретарем Верхньовизницької сільської ради Мукачівського району за №153, ОСОБА_3 не виявив бажання прийняти спадщину після смерті батька - ОСОБА_5 , і не бажав отримати свідоцтво за законом на належну йому долю спадкового майна; окрім цього, не заперечував, щоб усе спадкове майно було в цілому оформлено на сина померлого ОСОБА_4 (а.с.29);
-відповідно до довідки, виданої Верхньовизницькою сільською радою Мукачівського району Закарпатської області 25.11.2019 р. за №836,згідно з погосподарською книгою № 4 на 2001-2005 роки забудовником і головою дворогосподарства житлового будинку в АДРЕСА_1 , був ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і даний будинок був побудований у 1964 р. (а.с.21).
       За вказаних обставин і з урахуванням положень чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства суд першої інстанції дійшов висновку про те, що батько позивача - ОСОБА_4 , успадкував за своїм батьком ОСОБА_5 половину спірного дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , а іншу половину його брат - ОСОБА_3 .
       Однак, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності приватний нотаріус Гелетей Л.В. прийняла незаконне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на все дворогосподарство за адресою: АДРЕСА_1 , за померлим ОСОБА_3 та видала 19.05.2020 р. на користь ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом №60 на це майно і зареєструвала право приватної власності в частці 1/1 на житловий будинок загальною площею 56,8 кв.м, житловою площею 31,7 кв.м, зі складовими частинами: вбиральні «Б» і спорудами №1-2, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , чим порушила право позивачки на спадкування за законом після смерті її батька - ОСОБА_4 (а.с.26-27).
       Оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1 порушує права позивача як спадкоємця ОСОБА_4 , було видано на підставі документів, виданих з порушенням законодавства, то таке підлягає визнанню недійсним. Решта вимог підлягає задоволенню як похідні.
       Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції по суті спору через їх відповідність правильно встановленим обставинам, які мають значення для справи (є предметом доказування), належно оціненим доказам і нормам матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
       Доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування судового рішення як необґрунтовані.
       Так, апеляційне твердження про те, що після смерті ОСОБА_4 (батька позивачки) спадкоємцями його майна (1/2 частини будинку) могли бути ОСОБА_3 (рідний брат спадкодавця), який проживав і був зареєстрований в одному дворогосподарстві з ОСОБА_4 , та донька останнього (позивачка) - у розмірі по 2/4 частини спадкового майна, суперечить положенням ст.ст. 1258, 1261, 1262 ЦК України, згідно з якими спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу; в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
       Установлено та не заперечується, що ОСОБА_2 є спадкоємицею першої черги (як донька) за померлим ОСОБА_4 (батьком). Натомість, ОСОБА_3 був рідним братом ОСОБА_4 , тобто спадкоємцем другої черги, в зв`язку з чим за наявності спадкоємця першої черги не міг претендувати на майно ОСОБА_4 .
       Твердження апелянта про те, що на випадок своє смерті ОСОБА_3 залишив заповіт, яким усе своє майно залишив ОСОБА_6 , і на підставі вказаного заповіту відповідач оформив право власності на спірне дворогосподарство, не спростовує висновків суду по суті спірних правовідносин, оскільки відповідно до заповіту ОСОБА_3 останній заповів ОСОБА_6 усе своє майно, а також усе те, на що він за законом буде мати право, тобто заповів не конкретно визначене майно (а.с.94).
       Довід апеляційної скарги про те, що позивач вчасно не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за померлим батьком, відтак пропустила строк звернення із такою заявою, передбачений ст. 1270 ЦК України, є безпідставним і спростовується наявною у справі копією заяви ОСОБА_10 про прийняття спадщини, яка надійшла до Мукачівської районної державної нотаріальної контори Закарпатської області 01.04.2011 р. за № 209 (спадкова справа № 127), тобто в межах установленого законом шестимісячного строку ( ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), а також листом-відповіддю державного нотаріуса від 05.06.2020 р. за № 138 (а.с.18, 20). 
       Разом із тим, у питанні суб`єктного складу відповідачів суд першої інстанції допустився помилки при застосуванні норм матеріального права та не врахував правові висновки Верховного Суду в подібних правовідносинах.
       Згідно з положеннями ч.4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
       Позивач заявила вимогу про скасування рішень приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяженьдо ОСОБА_1 і приватного нотаріуса Гелетей Л.В. Суд першої та апеляційної інстанцій вважав приватного нотаріуса належним відповідачем.
       Однак, апеляційний суд із цим висновком погодитись не може.
       Так, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша та третя статті 13 ЦПК України).
       Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина друга статті 48 ЦПК України).
       Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
       Аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49), від 21 листопада 2018 року в справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54),від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 38), від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц (пункт 31), від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц (пункт 63).
       Спір про скасування рішення, запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Аналогічний висновок викладено, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі№ 823/2042/16 (пункт 36).
       Зміст і характер відносин між учасниками справи та встановлені судом першої інстанції обставини справи підтверджують, що спір у позивача існує саме з ОСОБА_1 із приводу порушення ним права власності позивачана житловий будинок з надвірними спорудами внаслідок його дій щодо реєстрації за собою цього права.
       Отже, позовна вимога про скасування державної реєстрації права власності на будинок не може бути звернена до приватного нотаріуса, якого позивач визначив співвідповідачем. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.
       Установивши, що позов заявлений до неналежного відповідача, і немає визначених процесуальним законом підстав для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункти 37, 54),від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39).        
       З огляду на те що позивач заявила позов, зокрема, і до неналежного співвідповідача - приватного нотаріуса, висновок суду першої інстанції про задоволення позову щодо обох відповідачів є помилковим.
       У зв`язку з наведеним у задоволенні позову в частині вимог щодо приватного нотаріуса Гелетей Л.В. належить відмовити.
       Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та відповідно до положень ст. 376 ч.1 п.4 ЦПК України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зміни оскарженого рішення у частині, яка стосується позовних вимог до приватного нотаріуса Гелетей Л.В. Решту рішення (по суті спірних правовідносин) належить залишити без змін як законне та обґрунтоване.
       Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
2.Заочне рішення Мукачівського міськрайонного суду від 14 грудня 2020 року змінити.
3.У задоволенні позову ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Гелетей Любові Володимирівни відмовити.
4.Решту рішення залишити без змін.
5.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.                                        Повне судове рішення складено 12.11.2021 р.
       Судді: