ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 р.	Справа № 520/8985/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Катунова В.В. ,
за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої К.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2021, головуючий суддя І інстанції: Полях Н.А., м. Харків, повний текст складено 20.07.21 по справі          № 520/8985/21 за позовом                 Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" до  Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки          про визнання протиправними та скасування постанов,
ВСТАНОВИВ:
До Харківського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" (надалі - ТОВ "Укравтотранс Плюс") з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про  визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу.  
Рішенням  Харківського окружного адміністративного суду  від 20.07.2021 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" задоволено в повному обсязі.
Визнано протиправними та скасовано постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 218734 від 01.04.2021 року, №218735 від 01.04.2021 року, №218736 від 01.04.2021 року, №218737 від 01.04.2021 року, №218738 від 01.04.2021 року, №218739 від 01.04.2021 року, №218740 від 01.04.2021 року, №218741 від 01.04.2021 року, №218742 від 01.04.2021 року, №218743 від 01.04.2021 року, №218746 від 01.04.2021 року, №218747 від 01.04.2021 року, №218748 від 01.04.2021 року, №218744 від 01.04.2021 року, №218745 від 01.04.2021 року, №218749 від 01.04.2021 року, №218750 від 01.04.2021 року, №218751 від 01.04.2021 року, №218752 від 01.04.2021 року, №218753 від 01.04.2021 року, №218754 від 01.04.2021 року, №218755 від 01.04.2021 року, №218756 від 01.04.2021 року, №218757 від 01.04.2021 року, №218758 від 01.04.2021 року, №218759 від 01.04.2021 року, №218760 від 01.04.2021 року, №218761 від 01.04.2021 року, №218762 від 01.04.2021 року, №218763 від 01.04.2021 року, №218764 від 01.04.2021 року, №218765 від 01.04.2021 року, №218766 від 01.04.2021 року, №218767 від 01.04.2021 року, №218768 від 01.04.2021 року, №218769 від 01.04.2021 року, №218770 від 01.04.2021 року, №218771 від 01.04.2021 року, №218772 від 01.04.2021 року, №218773 від 01.04.2021 року, №218774 від 01.04.2021 року, №218775 від 01.04.2021 року, №218776 від 01.04.2021 року, №218777 від 01.04.2021 року, №218778 від 01.04.2021 року, №218779 від 01.04.2021 року, №218780 від 01.04.2021 року, №218781 від 01.04.2021 року, №218782 від 01.04.2021 року, №218783 від 01.04.2021 року, №218784 від 01.04.2021 року, №218785 від 01.04.2021 року, №218789 від 01.04.2021 року, №218790 від 01.04.2021 року,   №218791 від 01.04.2021 року, №218792 від 01.04.2021 року, №218793 від 01.04.2021 року, №218794 від 01.04.2021 року, №218795 від 01.04.2021 року, №218796 від 01.04.2021 року, №218797 від 01.04.2021 року, №218798 від 01.04.2021 року, №218799 від 01.04.2021 року, №218800 від 01.04.2021 року, №218801 від 01.04.2021 року, №218802 від 01.04.2021 року, №218803 від 01.04.2021 року. 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (код ЄДРПОУ 39816845, пл. Свободи, 5, Держпром, 6 під., 7 пов., Харків, Харківська область, 61022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс" (код ЄДРПОУ 37875689, вул. Мельникова, буд. 23, м. Харків, 61002) суму судового збору у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції помилково не встановлено порушення позивачем частини 3 ст. 34 Закону України "Про автомобільний транспорт",  а саме: станом на день проведення рейдових перевірок, так і на день винесення оскаржуваних постанов, у ТОВ "Укравтотранс Плюс" відсутній укладений з Харківською обласного державною адміністрацією договір на перевезення пасажирів на регулярних маршрутах загального користування № 1592 "Пісочин - Харків (АС "Холодна Гора")", № 1502 "Люботин - Харків (АС "Холодна Гора")", № 1168 "Солоницівка -- Харків (АС "Холодна Гора")". Стверджує, що судом першої інстанції не враховано те, що паспорт автобусного маршруту регулярних спеціальних перевезень оформляється на строк дії договору про перевезення пасажирів між замовником послуг та перевізником, посилаючись на пункт 4.1 Порядку розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.05.2010 № 278.  Звертає увагу суду, що акт № 254362 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів автомобільним транспортом від 10.02.2021 складено за відсутності такого документу, як тимчасовий реєстраційний талон на транспортний засіб. Наголошує на дотриманні посадовими особами порядку проведення рейдових перевірок.
Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
Представник відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити.
Представники позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено  та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що    ТОВ "Укравтотранс Плюс" (код ЄДРПОУ 37875689, вул. Мельникова, буд. 23, м. Харків, 61002) (далі за текстом –  ТОВ "Укравтотранс Плюс") здійснює надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів автобусами на підставі ліцензії № 187570, виданої Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті 05.12.2012 року.
На підставі направлення на рейдову перевірку від 01.02.2021 та від 05.02.2021 посадовими особами відповідача було здійснено перевірку ТОВ "Укравтотранс Плюс" (т.1 а.с. 164, 205).
За результатами проведених Слобожанським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки 05, 08, 09, 10 та 11 лютого 2021 року перевірок додержання ТОВ "Укравтотранс Плюс"  вимог законодавства про автомобільний транспорт було складено 75 актів проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (т.1 а.с. 89 – 163).
Так, основними порушенням, які були виявлені під час проведення перевірки позивача були: відсутні розклад та схема руху.
Посадовою особою Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 01 квітня 2021 року за результатами розгляду 75 вищезазначених актів було складено 75 постанов про застосування до позивача адміністративно-господарських штрафів на загальну суму 127 500,00 грн. (т.1 а.с. 15 – 88): №218734 від 01.04.2021 року, №218735 від 01.04.2021 року, №218736 від 01.04.2021 року, №218737 від 01.04.2021 року, №218738 від 01.04.2021 року, №218739 від 01.04.2021 року, №218740 від 01.04.2021 року, №218741 від 01.04.2021 року, №218742 від 01.04.2021 року, №218743 від 01.04.2021 року,    №218746 від 01.04.2021 року, №218747 від 01.04.2021 року, №218748 від 01.04.2021 року, №218744 від 01.04.2021 року, №218745 від 01.04.2021 року, №218749 від 01.04.2021 року, №218750 від 01.04.2021 року, №218751 від 01.04.2021 року, №218752 від 01.04.2021 року, №218753 від 01.04.2021 року, №218754 від 01.04.2021 року, №218755 від 01.04.2021 року, №218756 від 01.04.2021 року, №218757 від 01.04.2021 року, №218758 від 01.04.2021 року, №218759 від 01.04.2021 року, №218760 від 01.04.2021 року, №218761 від 01.04.2021 року, №218762 від 01.04.2021 року, №218763 від 01.04.2021 року, №218764 від 01.04.2021 року, №218765 від 01.04.2021 року, №218766 від 01.04.2021 року, №218767 від 01.04.2021 року, №218768 від 01.04.2021 року, №218769 від 01.04.2021 року, №218770 від 01.04.2021 року, №218771 від 01.04.2021 року, №218772 від 01.04.2021 року, №218773 від 01.04.2021 року, №218774 від 01.04.2021 року, №218775 від 01.04.2021 року, №218776 від 01.04.2021 року, №218777 від 01.04.2021 року, №218778 від 01.04.2021 року, №218779 від 01.04.2021 року, №218780 від 01.04.2021 року, №218781 від 01.04.2021 року, №218782 від 01.04.2021 року, №218783 від 01.04.2021 року, №218784 від 01.04.2021 року, №218785 від 01.04.2021 року, №218789 від 01.04.2021 року, №218790 від 01.04.2021 року,    №218791 від 01.04.2021 року, №218792 від 01.04.2021 року, №218793 від 01.04.2021 року, №218794 від 01.04.2021 року, №218795 від 01.04.2021 року, №218796 від 01.04.2021 року, №218797 від18782 від 01.04.2021 року, №218783 від 01.04.2021 року, №218784 від 01.04.2021 року, №218785 від 01.04.2021 року, №218789 від 01.04.2021 року, №218790 від 01.04.2021 року,   №218791 від 01.04.2021 року, №218792 від 01.04.2021 року, №218793 від 01.04.2021 року, №218794 від 01.04.2021 року, №218795 від 01.04.2021 року, №218796 від 01.04.2021 року, №218797 від 01.04.2021 року, №218798 від 01.04.2021 року, №218799 від 01.04
Не погоджуючись із постановами про застосування адміністративно-господарських санкцій, позивач з метою захисту своїх прав звернувся до  суду із вказаним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено процедуру проведення рейдових перевірок. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що в позивача були наявні  розклад та схема руху, а тому не  порушено статтю 39 Закону України "Про автомобільний транспорт". Також суд першої інстанції виснував, що відсутність укладеного договору про організацію перевезень пасажирів з Харківською обласною державною адміністрацією не може ставитися в провину позивача.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України "Про автомобільний транспорт" № 2344-III від 05.04.2001, відповідно до статті 1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Статтею 6 Закону № 2344-III передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства. Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
На виконання вимог статті 6 Закону № 2344-III, постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок № 1567), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 1567, державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Пунктом 3 Порядку № 1567 визначено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Відповідно до пункту 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Згідно із п. 12 – 14 Порядку №1567, рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених     пунктом 15   цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.
Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.
Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Пунктом 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону № 2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, додержання водієм режиму праці та відпочинку, виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3, що встановлено пунктом 21 Порядку № 1567.
Згідно з пунктом 22 Порядку № 1567 у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.
Здійснюючи тлумачення наведених вище правових норм, суд першої інстанції зробив висновок, що  у направленні на рейдову перевірку обов`язково повинно бути зазначено: акти законодавства, додержання яких перевіряється, ділянка дороги, маршрут, автовокзал, автостанція, місце посадки і висікти пасажирів, стоянка таксі, стоянка інших транспортних засобів, місце вантаження і розвантаження вантажних автомобілів, під час виїзду з підприємства.
На думку суду першої інстанції, направлення на рейдову перевірку № 012052,012055, 012056 від 01.02.2021 вимогам чинного законодавства не відповідають, оскільки в них не зазначено: ділянка дороги, автовокзал, автостанція, місце посадки та висадки пасажирів, на які направлені представники відповідача для проведення рейдової перевірки, як і не зазначені маршрути, на перевірку яких такі особи направлені на підставі виданого направлення. 
У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність законних підстав для проведення перевірок та, відповідно, складання актів проведення перевірок на приміських автобусних маршрутах №1192, 1168 та 1502.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується та вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність зазначення в направленні зазначених вище реквізитів. 
Так, відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбаченими Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за  умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Як вже зазначалося раніше, відповідно до п. 14 Порядку  № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Пунктом 19 цього Порядку передбачено, що рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку.
З системного тлумачення наведених вище приписів Порядку № 1567 можна дійти висновку,  що пунктом 14 Порядку № 1567 окреслено територіально межі проведення перевірки та перераховано об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту та одночасно можуть бути об`єктами рейдової перевірки. При цьому вказаним нормативно - правовим  актом встановлено єдину вимогу про те, що обов`язково має бути зазначено в направленні та такою вимогою є строк проведення перевірки. Інших вимог до змісту направлення Порядком № 1567 не визначено.
Отже, не зазначення таких реквізитів як  окремо визначені ділянки дороги, маршрути руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту не може мати наслідком не дотримання проведення процедури перевірки, адже жодною правовою нормою не передбачено обов`язкове зазначення таких реквізитів в направленні на перевірку.
Дослідивши зміст направлень на рейдову перевірку № 012052,012055, 012056 від 01.02.2021 (а.с. 50-52, т. 2) колегія суддів дійшла висновку,  що зазначення направлення відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки містять посилання  на щотижневий графік перевірок, чітко ідентифікують посадових осіб, які мають повноваження на проведення рейдових перевірок транспортних засобів,   та зазначення строку проведення рейдової перевірки.
Отже, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що відповідачем дотримано процедурні аспекти проведення рейдових перевірок. 
Також колегія суддів зважає на те, що приписами Порядку № 1567 не передбачено обов`язку надавати під час перевірки щотижневі графіки проведення рейдових перевірок, на підставі яких видаються  направлення на перевірку.
Колегія суддів відхиляє посилання позивача на те, що під час проведення перевірки посадовими особами відповідача не було надано направлення на проведення перевірки, адже в контексті розгляду цієї справи встановлено, що посадова особа контролюючого органу без посвідчення (направлення) на здійснення перевірки не має права здійснювати її. В той же час  підприємство має право не допускати посадових осіб контролюючого органу до здійснення перевірки, якщо вони не пред`явили посвідчення (направлення) на її здійснення.
Оскільки в даному випадку посадових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки фактично   допущено до проведення перевірки, то з`ясування обставин того, чи пред`являли посадові особи відповідача направлення на перевірку не може призвести до нівелювання результатів проведення перевірки.
Щодо доводів позивача про нездійснення посадовими особами, що проводили перевірку, записів у дорожньому листі про результати перевірки транспортного засобу із зазначенням дати, часу, місця  перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення, підпису, то колегія суддів звертає увагу на те, що  в межах розгляду цієї справи позивачем не надано доказів наявності  в нього дорожніх листів та те, що такі дорожні листи пред`являлися перевіряючим з урахуванням того, що від підпису та ознайомлення зі змістом актів всі водії підприємства відмовилися.        
Також задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що   чинним законодавством наданий вичерпний перелік підстав для проведення перевірок відповідачем, однак, підстава, на яку посилається відповідач (лист Харківської обласної державної адміністрації), відсутня.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що пунктом 13  Порядку № 1567 передбачено, що графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.
З наведеного вбачається, що підставами для проведення рейдових перевірок може слугувати інформація про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, якою в даному випадку є лист Харківської обласної державної адміністрації від 21.01.2021 № 01-55/462, яким проінформовано відповідача про те, що на маршрутах № 1592, № 1168 курсує перевізник без погоджувальних документах.  
Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що рейдові перевірки були проведені повноважними представниками відповідача на підставі визначених Порядком № 1567 умов: здійснення рейдової перевірки за направленням на проведення такої перевірки, виданим на підставі щотижневого плану-графіку проведення такої перевірки, затвердженим керівником територіального органу Укртрансбезпеки.
По суті виявлених порушень колегія суддів зазначає, що перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення, визначений статтею 39 Закону № 2344-III.
Так, частиною 1 цієї статті встановлено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Згідно із частиною другою 39 Закону №2344-III     визначено документи для регулярних пасажирських перевезень:
для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;
для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.
Відсутність у перевізника або незабезпечення водія автобуса переліченими документами, є підставою для застосування до перевізника штрафних санкцій відповідно до абзацу 3 частини 1статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Матеріалами справи встановлено, що підставою для складання актів стало відсутність у позивача розкладу та схем рухів відповідних транспортних засобів, зазначених в 74 актах перевірки, та відсутність у водія тимчасового реєстраційного талону на транспортний засіб, про що зазначено в акті перевірки № 254362.  
Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.05.2010 № 278, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 червня 2010 року за № 408/17703, затверджений Порядок розроблення та затвердження паспорта автобусного маршруту (далі - Порядок № 278).
Згідно з пунктом 1.3 Порядку  278 автомобільний перевізник повинен забезпечити: водія автобуса, що здійснює перевезення пасажирів за маршрутом регулярних перевезень, таблицею вартості проїзду (крім міських перевезень), схемою маршруту та копією затвердженого організатором перевезень розкладу руху.
У паспорті маршруту зазначають назву маршруту, яка складається з назв початкового та кінцевого пунктів маршруту (зупинок), а для приміських, міжміських автобусних маршрутів загального користування - з назв автостанцій, у разі їх відсутності - з назв зупинок, передбачених розкладом руху.
Згідно з пунктом 4.1 Порядку № 278 паспорт автобусного маршруту регулярних спеціальних перевезень оформлюється на строк дії договору про перевезення пасажирів між замовником послуг та перевізником.
Відповідно до пункту 5.1 Порядку № 278 паспорт маршруту регулярних перевезень перевізника, який за результатами конкурсу не отримав права на обслуговування маршруту або з яким розірвано договір про організацію перевезень чи анульовано дозвіл на перевезення пасажирів, є нечинним.
З системного аналізу наведених вище норм права можна дійти висновку, що обов`язковим  документом для регулярних пасажирських перевезень для автомобільного перевізника  є договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування про організацію перевезень та паспорт маршруту, який затверджується на строк дії такого договору.
Отже, у випадку якщо договір про організацію перевезень не укладений, то паспорт маршруту, складовими якого є схема та розклад маршруту, не мають жодного правового значення та не можуть вважатися документами для регулярних пасажирських перевезень, які визначені  частиною другою 39 Закону № 2344-III.
Такі висновки суду апеляційної інстанції повністю узгоджуються з вимогами пункту 5.1 Порядку № 278, відповідно до якого  паспорт маршруту регулярних перевезень перевізника за відсутності укладеного договору про організацію перевезень, є нечинним.  В даному випадку диспозиція норми пункту 5.1 Порядку № 278 викладена таким чином, що передбачає дві підстави для визнання нечинним паспорту маршруту - або розірвання  договору про організацію перевезень, або  анулювання  дозволу на перевезення пасажирів. В свою чергу якщо договір не укладений, то відповідно  і паспорт маршруту не набрав чинності та не може вважатися належним документом, що підтверджує право на організацію перевезень пасажирів за визначеному в цих паспортах схемою та розкладом руху.
Отже, відсутність (неукладення) договору про організацію перевезень  за результатами перемоги в  конкурсі з організації перевезень між  юридичною особою, яка на підставі одержаної ліцензії надає послуги з перевезення пасажирів автобусами, та замовником - органом виконавчої влади (органом місцевого самоврядування) має наслідком відсутність належним чином затвердженої схеми та розкладу руху на відповідних маршрутах, що, як наслідок, позбавляє   права здійснювати перевезення за таким маршрутом.  
Судом апеляційної інстанції з`ясовано і ця обставина визнається учасниками справи під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, що станом на день проведення рейдових перевірок, так і на день винесення оскаржуваних постанов, у ТОВ "Укравтотранс Плюс" відсутній укладений з Харківською обласного державною адміністрацією договір на перевезення пасажирів на регулярних маршрутах загального користування № 1592 "Пісочин - Харків (АС "Холодна Гора")", № 1502 "Люботин - Харків (АС "Холодна Гора")", № 1168 "Солоницівка -- Харків (АС "Холодна Гора")".
Отже, наявна в паспортах маршруту №1592 Пісочин-Харків (АС "Холодна Гора"), №1502 Люботин-Харків (АС "Холодна Гора"), №1184 Люботин (Караван) – Харків (АС "Холодна Гора"), №1168 Солоницівка-Харків (АС "Холодна Гора", №1502 А Люботин-Харків (АС "Холодна Гора") через ОСОБА_1 , копія якого міститься в матеріалах справи,  схема руху транспортного засобу та розклад руху по вказаному маршруту (т. 1 а.с. 193 – 222) не відповідають  вимогам законодавства та не мають статусу документів для регулярних пасажирських перевезень, які визначені  частиною другою 39 Закону №2344-III.
За таких обставин, висновки посадових осіб відповідача в актах перевірки про те, що надання послуг з регулярних пасажирських перевезень за приміськими маршрутами  № 1592 "Пісочин - Харків (АС "Холодна Гора")", № 1502 "Люботин - Харків (АС "Холодна Гора")", № 1168 "Солоницівка -- Харків (АС "Холодна Гора")" здійснювалися без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 39 Закону № 2344-III, а саме без копій затверджених організатором перевезень як розкладу руху, так і схеми маршруту,  є правомірними.
Відповідно висновок суду першої інстанції про наявність у відповідача належним чином затвердженого розкладу руху та схема руху спростовуються наведеними вище обставини та нормативно-правовим обґрунтуванням спірних правовідносин. 
Посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 04.03.2020  по справі № 805/2533/18-а, є помилковим,  оскільки обставини справи, що розглядається, та справи № 805/2533/18-а не є релевантними. 
Окрім того, колегія суддів зазначає, що  перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування здійснюється ліцензованим перевізником, який визначається на конкурсних засадах. Відносини між перевізником та замовником (організатором) перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування регулюються строковим договором.
Згідно з абзацом 4 частини першої статті 1 Закону України від 06 вересня 2005 року  2806-IV "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.
Таким чином, дозвіл на перевезення пасажирів є документом дозвільного характеру, за відсутності якого позивач не має права здійснювати господарську діяльність з надання послуг перевезення пасажирів на міжміському міжобласному маршруті загального користування.
Суд  апеляційної інстанції наголошує, що відповідно до приписів ч.1 ст. 43 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.
Відповідно до чч. 1, 12 ст. 44 Закону, організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Порядок проведення конкурсів визначає Кабінет Міністрів України.
Відповідно до Порядку № 1081 від 03.12.2008 "Про затвердження порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування" (пункт 53)  організатор перевезень на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах не пізніше десяти робочих днів з дня опублікування свого рішення на офіційному веб-сайті укладає з переможцем конкурсу договір згідно з обов`язковими та додатковими (за наявності) умовами конкурсу та додатковими умовами обслуговування маршруту, наданими перевізником-претендентом.
Організатор перевезень на міжобласних автобусних маршрутах не пізніше десяти робочих днів з дня опублікування свого рішення на офіційному веб-сайті, доводить його до відома Укртрансбезпеки для видачі протягом не пізніше десяти робочих днів з дня надходження такого рішення автомобільному перевізнику (перевізникам) дозволу (дозволів) за встановленою формою та відповідно до процедури видачі таких дозволів.
У разі письмової відмови перевізника-претендента, який став переможцем конкурсу з перевезення пасажирів на внутрішньообласних, внутрішньорайонних та міських автобусних маршрутах, від укладення з організатором перевезень договору такий договір укладається з перевізником-претендентом, який зайняв друге місце. У разі відсутності перевізника-претендента, який зайняв друге місце, рейс (маршрут) включається до об`єкта іншого конкурсу.
У договорі (дозволі) визначаються умови перевезень на рейсі (рейсах) та/або маршруті (маршрутах) відповідно до визначеного об`єкта конкурсу.
Якщо перевізник-претендент, який став переможцем конкурсу, отримав дозвіл (уклав договір) і не розпочав виконання перевезень, організатор перевезень протягом десяти робочих днів з дня видачі дозволу (укладення договору) надсилає такому перевізникові попередження. Якщо протягом десяти робочих днів з дати отримання такого попередження перевізник не розпочав виконання перевезень, організатор перевезень розриває договір або надсилає звернення до Укртрансбезпеки з проханням анулювати дозвіл та приймає рішення щодо проведення нового конкурсу за цим об`єктом і надає право виконання перевезень автомобільному перевізнику-претенденту, який зайняв друге місце (за наявності) з укладенням відповідного договору чи видачі дозволу.
Аналіз чинного законодавства дає підстави стверджувати, що укладення договору про організацію перевезень пасажирів із переможцем конкурсу у визначений чинним законодавством строк є обов`язком, а не правом організатора конкурсу.
Фактично це є завершальною стадією проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування та без укладення такого договору не можливо  отримання спеціального дозволу, затвердження паспорта маршруту  та безпосередньо проведення перевезень. 
Як вбачається з матеріалів справи, згідно Протоколу засідання конкурсного комітету № 4 від 29.08.2019  вирішено визначити переможцем конкурсу з перевезення пасажирів на приміських автобусних маршрутах №1592 Пісочин-Харків (АС "Холодна Гора"), №1502 Люботин-Харків (АС "Холодна Гора"), №1184 Люботин (Караван) – Харків (АС "Холодна Гора"), №1168  Солоницівка-Харків (АС "Холодна Гора", №1502 А Люботин-Харків (АС "Холодна Гора") через Старий Люботин є ТОВ "Укравтотранс Плюс".
На звернення позивача листом Департаменту економіки і міжнародних відносин Харківської обласної державної адміністрації від 18.01.2021 №01-25/197 щодо укладення договору про організацію перевезень пасажирів за вищезазначеними маршрутами, позивача повідомлено про те, що в Харківській обласній державній адміністрації проходить процес реорганізації, відповідно до Положення про Департамент економіки і міжнародних відносин, затвердженого розпорядженням Голови Харківської обласної державної адміністрації від 20.11.2020 року № 742, повноваження з реалізації державної політики у сфері транспорту не належать до компетенції Департаменту. Після закінчення процедури реорганізації заявника буде проінформовано відповідним розпорядником інформації.
У зв`язку з цим суд першої інстанції зробив висновок про правомірність дій позивача, оскільки договір з організації перевезень пасажирів не було укладено не з його вини та фактичної можливості укласти такий договір у позивача не було.
З таким висновком  суду першої інстанції колегія суддів не погоджується та вважає, що бездіяльність Харківської обласної державної адміністрації з приводу не укладення договору не може    свідчити про правомірність дій позивача, який за відсутності дозвільних документів, якими є договір про організацію перевезень та належним чином затвердженого паспорту маршруту, фактично здійснював перевезення пасажирів, чим допустив порушення вимог статті 39 Закону № 2344-ІІІ.
В даному випадку за наявності певних неузгодженостей між організатором перевезень і замовником з приводу укладення договору у визначений в Порядку № 1081 строк, ТОВ "Укравтотранс Плюс" повинно було звернутися до суду з вимогами про укладення зазначеного договору (що фактично підприємство зробило вже після винесення оскаржуваних постанов про накладення штрафів в межах розгляду справи № 520/19659/21), а не здійснювати перевезення за наявності виключно   Протоколу засідання конкурсного комітету № 4 від 29.08.2019, яким його  вирішено визначити переможцем конкурсу з перевезення пасажирів на приміських автобусних маршрутах.
Колегія суддів звертає увагу на те, що предметом цієї  справи № 520/8985/21 є визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафу, які внесені щодо ТОВ "Укравтотранс Плюс" за відсутності факту укладення з Харківською обласного державною адміністрацією договору на перевезення пасажирів на регулярних маршрутах загального користування № 1592 "Пісочин - Харків (АС "Холодна Гора")", № 1502 "Люботин - Харків (АС "Холодна Гора")", № 1168 "Солоницівка -- Харків (АС "Холодна Гора")", а не встановлення факту легітимності договору або дозволу на здійснення послуг з перевезення пасажирів, а тому відсутні підстави для зупинення розгляду справи до набрання чинності рішення у справі  № 520/19659/21.
Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що    матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт наявності  у водіїв під час проведення перевірки схеми маршруту та розкладу руху,  а також наявність у водія тимчасового реєстраційного талону на транспортний засіб, про що зазначено в акті перевірки № 254362.
У зв`язку з цим, колегія суддів уважає правомірними оскаржувані постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 01.04.2021 та не вбачає підстав для їх скасування.
Відповідно до  ст. 317 КАС України, підставами для скасування  судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема,    неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, та не враховано приписи статті 39 Закону № 2344-ІІ,                    Порядку  № 1567, Порядку № 1081, Порядку № 268, які мають бути застосовані до спірних правовідносин,  колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції в  частині задоволення позовних вимог  з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову ТОВ "Укравтотранс Плюс".
З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції (крім витрат суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, що не підлягають розподілу відповідно до статті 139 КАС України), судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки задовольнити.
          Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.07.2021    по справі                     № 520/8985/21 скасувати.
          Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтотранс Плюс"    залишити без задоволення.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	І.М. Ральченко    В.В. Катунов   	
Повний текст постанови складено  29.11.2021.