ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

10 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/7151/21	
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В.,Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АК ХОРС" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м. Одесі, по справі за адміністративним позовом Головного управління Держпраці в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АК ХОРС" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, - 
ВСТАНОВИЛА:
У квітні 2021 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому, з  урахування відмови від частини позовних вимог, просить застосувати заходи реагування до ТОВ “Ак Хорс” шляхом зобов`язання зупинити виконання газонебезпечних робіт та робіт у вибухонебезпечних та / або пожежнонебезпечних зонах; експлуатацію обладнання, що працює під тиском (повітряні ресивери у кількості 2-х одиниць), експлуатацію устаткування напругою понад 1000 В (КТП-462, ТМ-400/10-70, 10/0,4 кВ з трансформатором 400 кВА, КТП 10/0,4 кВ № 464 з трансформатором 630 кВА, TTU-AI), у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю людей.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час проведення планової перевірки ТОВ “Ак Хорс” було виявлено низку порушень нормативно-правових актів з охорони праці, з яких 12 створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Оскільки порушення вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не усунені в повному обсязі, позивач наголошує на необхідності зупинити обладнання.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року  адміністративний позов задоволено. 
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що ТОВ “АК ХОРС” не використовує газ, в т.ч. на підприємстві відсутні системи газопостачання, газопроводи, газорегуляторні пункти, установки, установки для отримання газоповітряних сумішей, газонаповнювальні станції, газове обладнання котелень, - згідно вимог Правил безпеки систем газопостачання. Крім того, працівники підприємства не виконують будь-які роботи в ємностях, резервуарах. Апелянт зазначає, що передумов для загрози життю та здоров`ю людей не має.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що в ході слухання справи у суді, ТОВ «АК ХОРС» усунуло порушенн,я зазначене в п. 1,3,5 Акту перевірки від 25.01,2021 № 15/15.4-06/4.2-03/57 в повному обсязі та п.2 усунено частково. Однак, ТОВ «АК ХОРС» частково не усунуло порушення, зазначене в пункті 2 Акту, а саме не отримано дозвіл на експлуатацію устаткування, напругою понад 1000 В (КТП-462, ТМ-400/ 10-70. 10/0,4 кВ з трансформатором 400 кВА, КТП 10/ 0,4 кВ № 464 з трансформатором 630 кВА, ТТU-АІ)  та на посудини, що працюють під тиском понад 0.05 Мпа (повітряні ресивери у кількості 2-х одиниць). Також, не усуненим залишається пункт 4 Акту, а саме ТОВ «АК ХОРС» не отримано дозвіл на газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах. З огляду на вищезазначене, позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Держпраці в Одеській області від 18.12.2020 № 3042 у період з 19.01.2021 по 25.01.2021 посадовими особами Головного управління було Держпраці в Одеській області проведено планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю “Ак Хорс” (67801, Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Євгена Колісниченка, 1а; ЄДРПОУ 42676481)  з питань дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, праці, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, за результатами якої складено акт № 15/15.06/4.1-03/57 від 25.01.2021.
Під час проведення позапланової перевірки було виявлено 38 порушень вимог нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, з яких 5 створюють загрозу життю та здоров`ю людей:
1)          в порушення ст. 21 Закону України “Про охорону праці”, п. 3, п. 11, п. 12, п. 15, п. 17 додатку 6 Постанови КМУ № 1107 від 26.10.2011 – до початку виконання робіт підвищеної небезпеки зоботодавцем не зареєстровано в ГУ Держпраці в Одеській області (за формою згідно з додатком 8 до Порядку Постанови Кабінету Міністрів України №1107 від 26.10.2011 зі змінами) декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці, за місцем їх виконання, а саме: роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра; зварювальні роботи; роботи верхолазні; роботи в діючих електроустановках напругою понад 1000 В;  -розподіл вибухопожежо-небезпечних і небезпечних речовин 1 і 2 класу небезпеки, горючих рідин, маса яких дорівнює або перевищує значення нормативів порогових мас, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 956 “Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки” (Офіційний вісник України, 2002 р., № 29, ст. 1357).
2)          в порушення  ст.21 Закон України “Про охорону праці”, п.7, п. 9, п. 10, п. 13 додатку 7 Постанови Кабінету Міністрів України №1107 від 26.10.2011 - Декларацію матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки не зареєстровано в ГУ Держпраці в Одеській області, а саме: устатковання напругою понад 1000 В (електричне устатковання електричних станцій і мереж, технологічне електрообладнання); - посудин, що працюють під тиском понад 0,05 Мпа; - вантажопідіймальні крани та машини (комплекс автомобілерозвантажувачів); - устатковання, пов`язане з розподілом вибухопожежо- небезпечних і небезпечних речовин 1 і 2 класу небезпеки, маса яких дорівнює або перевищує значення нормативів порогових мас, що визначені постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 956 “Про ідентифікацію та декларування безпеки об`єктів підвищеної небезпеки” (Офіційний вісник України, 2002 р., № 29, ст. 1357) (паливно-заправна станція в кількості 3 од.).
3)          в порушення  ст.21 Закон України “Про охорону праці”, п. 1 додатку 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1107 від 26.10.2011 - відсутній дозвіл на експлуатацію устатковання, пов`язане з використанням, зберіганням, вибухопожежонебезпечних і небезпечних речовин 1 і 2 класу небезпеки, маса яких дорівнює або перевищує нормативи порогових мас.
4)          в порушення  ст.21 Закон України “Про охорону праці”, п. 1 додатку 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1107 від 26.10.2011 - відсутній дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах.
5)          в порушення ст. 13 Закону України “Про охорону праці”, п. 3 Порядку ідентифікації та обліку об`єктів підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ № 956 від 11.07.2002, - встановленим порядком ідентифікація об`єктів підвищеної небезпеки - не розроблена.
В ході судового розгляду справи Товариством усунуто порушення, зазначене в п. 1 акту – в повному обсязі. 
Також пункт 2 – виконано частково, а саме відповідно до проведеної ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки склад, де зберігається паливо, не відносить до об`єктів підвищеної безпеки – дизельне паливо належить до рідин 4го класу небезпеки. Отже отримувати дозвільні документи на експлуатацію обладнання, призначеного для використання в потенційно вибухонебезпечному середовищі (паливо роздавальна колонка Шельф 100-50-1-1-1 – 1 од) не потрібно.
Підприємством 22.04.21 за № 332 зареєстровано декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці в Головному управлінні на роботи підвищеної небезпеки та устаткування підвищеної небезпеки: зварювальні; роботи, що виконуються на висоті понад 1,3 метра; підйомники для підіймання транспортних засобів (автонавантажувачі ГУАР-25, ГУАР-15, УРВС-25).
Щодо пункту 3 акту зазначено, що відповідно до проведеної ідентифікації об`єктів підвищеної небезпеки, згідно з висновком, склад, де зберігається паливо не відноситься до об`єктів підвищеної небезпеки. Дизельне паливо належить до рідин 4-го класу небезпеки. Отже, отримувати ТОВ “АК ХОРС” дозвільні документи на експлуатацію устатковання, пов`язане з використанням, зберіганням, вибухопожежонебезпечних і небезпечних речовин 1 і 2 класу небезпеки, маса яких дорівнює або перевищує нормативи порогових мас (сталеві резервуари - три одиниці для зберігання палива) не потрібно. 
Пункт 5 Акту виконано ТОВ “Ак Хорс”, оскільки проведена ідентифікація об`єктів підвищеної небезпеки. Однак, ТОВ “Ак Хорс” частково не усунуло порушення зазначене в пункті 2 Акту, а саме не отримано дозвіл на експлуатацію устатковання напругою понад 1000 В (КТП-462, ТМ-400/10-70, 10/0,4 кВ з трансформатором 400 кВА, КТП 10/0,4 кВ № 464 з трансформатором 630 кВА, ТТП-АІ) та на посудини, що працюють під тиском понад 0,05 Мпа (повітряні ресивери у кількості 2-х одиниць). 
Також, не усуненим залишається пункт 4 Акту, а саме ТОВ “Ак Хорс” не отримано дозвіл на газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних зонах. Зважаючи на вищевикладене та враховуючи, що ТОВ “Ак Хорс” усунули порушення зазначені в пункті 1, 2 (частково), 3, 5 Акту, то відсутні підстави для застосування заходів реагування до ТОВ “АК ХОРС” у частині зобов`язання зупинити експлуатацію сталевих резервуарів для зберігання палива - 3 од, паливороздавальної колонки Шельф 100-50-1-1-1 - 1 од., а також виконання верхолазних робіт, робіт в діючих електроустановках напругою понад 1000 В і в зонах дії струму високої частоти.
Таким чином, на момент вирішення спору, Товариством не отримано дозвіл на експлуатацію устаткування напругою понад 1000 в (КТП-462, ТМ-400/10-70, 10/0,4 кВ з трансформатором 400 кВА, КТП 10/0,4 кВ № 464 з трансформатором 630 кВА, TTU-AU) та на посудини, що працюють під тиском понад 0,05 Мпа (повітряні ресивери у кількості 2х одиниць). Також неусуненим залишається п. 4 акту, а саме Товариством не отримано дозвіл на газонебезпечні роботи та роботи у вибухонебезпечних зонах.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що беручи до уваги загрозу життю та/або здоров`ю людей, а також з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей, суд вважав за необхідне задовольнити позовні вимоги Головного управління Держпраці в Одеській області та застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду до ТОВ “Ак Хорс” до повного усунення порушень, зважаючи на наявну загрозу життю та здоров`ю людей.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до абзацу 2        статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V        (далі - Закон №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених        законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Частиною 1        статті 3 Закону №877-V        державний нагляд (контроль) серед іншого здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма        закону        чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі        закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.
Частиною 1        статті 4 Закону №877-V        передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
    Відповідно до частин першої, другої  статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»        для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Відповідно до частини 7  статті 7 Закону №877-V  на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені        законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту регулює        Кодекс цивільного захисту України.
У відповідності до пунктів 2, 3 частини 1        статті 50 Кодексу цивільного захисту України        джерелами небезпеки виникнення надзвичайних ситуацій техногенного характеру є будівлі та споруди з порушенням умов експлуатації та суб`єкти господарювання з критичним станом виробничих фондів та порушенням умов експлуатації.
За положеннями        Кодексу цивільного захисту України        саме загроза життю та/або здоров`ю людей, а не факт порушення законодавства з питань цивільної безпеки, техногенної безпеки, пожежної безпеки тощо, визнана законодавцем у якості підстави для постановлення судом рішення про застосування заходів державного реагування.
Стаття 70 Кодексу цивільного захисту України: підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Згідно зі статтею 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з ст. 4 Закону України "Про охорону праці" державна політика в галузі охорони праці визначається відповідно до Конституції України Верховною Радою України і спрямована на створення належних, безпечних і здорових умов праці, запобігання нещасним випадкам та професійним захворюванням.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону України "Про охорону праці" умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.
За змістом статті 38 Закону України "Про охорону праці" державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Статтею 39 Закону України "Про охорону праці" обумовлено, що посадовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, надано право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.
Відповідно до частини п`ятої статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Згідно з ч. 7 ст. 7 Закону України “Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності” на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Зміст спірних правовідносин, що склались у цій справі зводиться до питання наявності чи відсутності обставин правових підстав для вжиття заходів реагування у сфері державного нагляду, заявлених позивачем.
Вирішуючи спір, колегія суддів враховує, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а відповідачем їх наявність не спростована, рівно як і не надано доказів виконання усунення 2 (в решті) та 4 пунктів акту перевірки. При цьому метою адміністративного позову є превентивна міра, усунення умов, які несуть ризик спричинення шкоди людям.
Колегія суддів зазначає, що апелянтом не наведеного належних аргументів проти заявлених позовних вимог, які б свідчили про забезпечення ТОВ “Ак Хорс”  умов, за яких подальше продовження експлуатації машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки не несе ризиків спричинення фізичної шкоди людям.
Так, станом на теперішній час ТОВ не отримано дозвіл на експлуатацію устаткування напругою понад 1000 В (КТП-462, ТМ-400/10-70, 10/0,4 кВ з трансформатором 400 кВА, КТП 10/0,4 кВ № 464 з трансформатором 630 кВА, TTU-AI) та на посудини, що працюють під тиском понад 0,05 Мпа (повітряні ресивери у кількості 2х од). При цьому наявність договору із ПМП “Влад” щодо ремонту та технічного обслуговування електроустаткування жодним чином не впливає на обов`язок отримати дозвіл на експлуатацію устаткування напругою понад 1000 В.
Відповідно до пункту 3, 10 додатку 2 до Порядку №1107 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 77), до переліку видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі дозволу “Група А”, належать, зокрема, газонебезпечні роботи та роботи у вибухопожежонебезпечних та/або пожежонебезпечних зонах, заповнення, злив і ремонт балонів, контейнерів, цистерн та інших ємностей із стисненим, зрідженим, отруйним, вибухонебезпечним та інертним газом, їх зберігання.
Згідно з п. 9 цього ж додатку Порядку № 1107 до переліку видів робіт підвищеної небезпеки, які виконуються на підставі дозволу “Група А”, належать роботи в діючих електроустановках і на кабельних лініях напругою понад 1000 В, в зонах дії струму високої частоти.
В акті перевірки зазначено, що ТОВ “Ак Хорс” не отримано дозвіл на експлуатацію устаткування, пов`язане з використанням, зберіганням, вибухонебезпечних і небезпечних речовин 1 і 2 класу небезпеки, маса яких дорівнює або перевищує нормативи порогових мас та на газонебезпечні роботи та роботи у вибухонебезпечних зонах, що знайшло своє відображення у приписі від 25.01.21 № 15/5.4-06/57-120, який відповідачем не оскаржувався, а навпаки виконувався. Відтак, зазначені відповідачем підстави для відмови у задоволенні позовних вимог, зокрема про те, що працівники підприємства не виконують будь-які роботи в ємностях, резервуарах, а Товариство не використовує газ, в т.ч. на підприємстві відсутні системи газопостачання, газопроводи, газорегуляторні пункти, установки, установки для отримання газоповітряних сумішей, газонаповнювальні станції, газове обладнання котелень, на увагу не заслуговують.
Також, колегія суддів критично оцінює посилання апелянт на те, що ремонт та обслуговування устаткування напругою вище 1000 В виконує спеціальна організації ПМП “Влад”, так як зазначені види робіт не є експлуатацією такого устаткування.
В той же час, колегія суддів також звертає увагу апелянта на те, що він має право після усунення усіх порушень звернутися до органу державного нагляду (контролю), який ініціював зупинення, з повідомленням про їх усунення.
Наведені ж в апеляційній скарзі посилання на замовлення експертизи, на вирішення якої апелянтом поставлено питання дотримання ним вимог законодавства, - жодним чином не впливає на його обов`язок виконати вимоги припису та усунути правопорушення.          
Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, який у постанові від 29.08.2019 по справі № 806/648/16 зазначив, що укладання підконтрольним суб`єктом договорів про надання послуг з експертиз стану безпеки промислового виробництва згідно з Порядком № 1107 та психофізіологічної експертизи, рівно як і вчинення дій, спрямованих на усунення недоліків у виробництві, проте не досягнення кінцевого результату, не звільняє підприємство від обов`язку виконувати вимоги законодавства України з охорони праці та промислової безпеки та має наслідком відповідне зупинення експлуатації устаткування.
Тобто експлуатація машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки без отримання відповідного дозволу прямо заборонена законодавством. Більш того, в силу ст. 21 Закону України “Про охорону праці”, у разі коли роботодавець не одержав зазначеного дозволу, місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, за поданням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, вживає заходів до скасування державної реєстрації цього підприємства у встановленому законом порядку за умови, якщо протягом місяця від часу виявлення вказаних недоліків роботодавець не провів належних заходів з їх усунення.
Однією із головних засад (принципу) адміністративного судочинства, відповідно до ст. 2 КАС України є принцип верховенства права. Відповідно до ст. 3 Конституції України та ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.
В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.
З урахування вищевикладеного та беручи до уваги загрозу життю та/або здоров`ю людей, а також з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Головного управління Держпраці в Одеській області та застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до ТОВ “Ак Хорс” до повного усунення порушень, зважаючи на наявну загрозу життю та здоров`ю людей.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АК ХОРС" – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року – залишити без змін.
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя:                                                                                        О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                           А.В. Бойко

Суддя:                                                                                                           А.Г. Федусик