ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/8527/20          Суддя (судді) суду 1-ї інст.: 
          Дудін С.О.

ПОСТАНОВА
Іменем України

01 грудня 2021 року          м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді          Сорочка Є.О.,
суддів           Федотова І.В., 
          Коротких А.Ю.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року у справі за позовом Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ХАС» як уповноваженої особи за договором про спільну діяльність від 04.02.2004 №60, Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ХАС» та Акціонерного товариства «Укргазвидобування» про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області звернулося до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ХАС» як уповноваженої особи за договором про спільну діяльність від 04.02.2004 №60, Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ХАС» та Акціонерного товариства «Укргазвидобування», в якому просить солідарно стягнути кошти у сумі податкового боргу у розмірі 1357739,89 грн з рахунків договору про спільну діяльність від 04.02.2004 №60 як уповноваженої особи ТОВ Фірма «ХАС», Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ХАС» та Акціонерного товариства «Укргазвидобування», відкритих у банках, обслуговуючих таких платників податків за платежем рентна плата за користування надрами для видобування газу до 01.08.2018, погашення податкового боргу, повернення помилково, надміру сплачених сум до 31.12.2017 шляхом перерахування на розрахунковий рахунок UA158999980313090016000016288, код класифікації доходів бюджету 13031200, отримувач Машівське УК/Машівський р-н/13031200, код отримувача 38058806, банк отримувача Казначейство України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма ХАС, як оператор за договором про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 09.02.2004 №60, не сплачує суму узгодженого податкового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу у розмірі 1357739,89 грн відповідно до податкового повідомлення-рішення від 28.03.2018 №0016321213, що є підставою для примусового стягнення податкового боргу з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків. При цьому таке примусове стягнення, на переконання контролюючого органу, має бути здійснено солідарно з усіх учасників спільної діяльності: Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ХАС» як уповноваженої особи за договором про спільну діяльність від 04.02.2004 №60, Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ХАС» та Акціонерного товариства «Укргазвидобування», що відповідає положенням Податкового кодексу України, Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Стягнуто з рахунків у банках, що обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «ХАС», податковий борг з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу у загальній сумі 1357739,89 грн. В іншій частині в позові відмовлено.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не надано оцінки умовам Договору № 60 за яким збитки отримані в результаті спільної діяльності, в першу чергу покриваються за рахунок грошових коштів та майна спільної діяльності. У випадку недостатності грошових коштів та майна спільної діяльності для повного покриття збитків, обов`язок покриття збитків, що залишились покладаються  на сторони пропорційно внесками (п.п. 7.5 п. 7 Договору № 60). Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Крім того, Головним управлінням Державної податкової служби у Полтавській області заявлено клопотання про заміну відповідача по справі з Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (код ЄДРПОУ 43142831) на процесуального правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192).
Відповідно до частини першої статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» від 30.09.2020 № 893 (далі - Постанова № 893) ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком (у тому числі Головне управління ДПС у Чернігівській області).
Пунктом 2 Постанови № 893 установлено, що територіальні органи Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, продовжують здійснювати свої повноваження та функції до утворення Державною податковою службою територіальних органів згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови та прийняття рішення про можливість забезпечення здійснення такими органами повноважень та функцій територіальних органів, що ліквідуються. Таке рішення приймається Державною податковою службою після здійснення заходів, пов`язаних із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних про територіальні органи Державної податкової служби, що будуть утворені згідно з абзацом четвертим пункту 3 цієї постанови, як відокремлені підрозділи юридичної особи публічного права, затвердженням положень про них, структур, штатних розписів, кошторисів та заповненням 30 відсотків вакансій.
Відповідно до пункту 3 Постанови № 893 права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються відповідно до пункту 1 цієї постанови, переходять Державній податковій службі та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи.
Наказом Державної податкової служби України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 30.09.2020 № 529 утворені як відокремлені підрозділи Державної податкової служби України територіальні органи згідно з переліком (додаток до цього наказу), серед яких Головне управління ДПС у Полтавській області.
Наказом Державної податкової служби України «Про початок забезпечення здійснення територіальними органами ДПС повноважень та функцій» від 24.12.2020 №755 розпочато з 1 січня 2021 року здійснення територіальними органами ДПС, утвореними як її відокремлені підрозділи згідно з наказом ДПС від 30.09.2020 №529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», повноважень та функцій територіальних органів ДПС, що ліквідуються відповідно до пункту 1 Постанови №893.
Враховуючи викладене, колегія суддів допускає процесуальну заміну позивача відповідно до частини 1 статті 52 КАС України з Головного управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ 43142831) на Головне управління ДПС у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192).
Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «ХАС» 02.11.1993 було зареєстровано як юридична особа, про що свідчить інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Акціонерне товариство «Укргазвидобування» 28.08.1998 було зареєстровано як юридична особа, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
04.02.2004 між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «ХАС» (Сторона - 1) та Дочірньою компанією «Укргазвидобування» Національної компанії «Нафтогаз України» (Сторона - 2) було підписано договір про спільну інвестиційну та виробничу діяльність №60, за умовами якого сторони зобов`язались об`єднати свої вклади та вести спільну інвестиційну та виробничу діяльність.
Відповідно до пункту 1.1 договору метою спільної діяльності є: нарощування видобутку вуглеводнів; опрацювання техніко-геологічної інформації по свердловинах, вказаних у Додатку № 1 до договору; підготовка та впровадження програм, направлених на збільшення видобутку вуглеводнів із свердловини; підвищення віддачі продуктивних пластів та продуктивності свердловин; реалізація видобутих вуглеводнів; отримання прибутку в інтересах сторін.
Пунктом 3.1 договору встановлено, що вкладом Сторони-1 у спільну діяльність є грошові кошти в обсязі, необхідному для повного фінансування витрат, що передбачаються Програмами спільної діяльності. Конкретний розмір вкладу Сторони-1 визначається виходячи з Програм спільної діяльності з урахуванням фактичного стану виконання Стороною-1 зобов`язань по внесенню вкладу.
Відповідно до пункту 3.2 договору вкладом Сторони-2 у спільну діяльність є право тимчасового користування свердловинами з обладнанням, що забезпечує видобуток згідно з переліком, наведеним у Додатку №1 до даного договору.
Згідно з пунктом 4.1 договору майно, створене та придбане в процесі спільної діяльності, є спільною частковою власністю сторін із рівним визначенням часток: частка Сторони-1 становить 50%; частка Сторони-2 становить 50%.
За умовами пункту 4.4 спільне майно сторін відображається в окремому балансі спільної діяльності.
Пунктом 5.3 договору встановлено, що ведення загальних справ та поточне керівництво спільною діяльністю здійснює Сторона-1 (далі також - Оператор). При цьому, оператор діє в межах, обумовлених даним договором, Програмами спільної діяльності та рішеннями Комітету управління.
Згідно з пунктами 5.10-5.12 договору до компетенції оператора відноситься, зокрема: ведення окремого бухгалтерського та податкового обліку спільної діяльності; сплата передбачених чинним законодавством податків, обов`язкових зборів (платежів); складання та подання уповноваженим державним органам обов`язкової звітності.
Усі операції спільної діяльності обліковуються оператором на окремому балансі.
Усі фінансові операції спільної діяльності здійснюються оператором з окремого поточного рахунку, який відкривається ним спеціально для здійснення спільної діяльності в порядку, встановленому законодавством.
Пунктом 6.1 договору встановлено, що сторони зобов`язані належним чином виконувати всі передбачені договором та програмами спільної діяльності зобов`язання.
За умовами підпункту 6.2.4 пункту 6.2 договору для досягнення мети, визначеної у статті 1 даного договору Сторона-1 зобов`язується відкрити окремий поточний рахунок для проведення розрахункових операцій, пов`язаних із спільною діяльністю.
Згідно з пунктом 9.1 договору договір вступає в силу з дня його підписання сторонами за умови його узгодження ДК Укргазвидобування НАК Нафтогаз України.
Даний договір укладений строком на 10 (десять) років (пункт 9.2 договору) (а.с.187-194).
Договір про спільну діяльність був взятий на податковий облік 11.02.2004 (а.с.7).
30.01.2018 Головним управлінням ДФС у Полтавській області було проведено камеральну перевірку договору про спільну діяльність від 04.02.2004 №60 (уповноважена особа ТОВ Фірма «ХАС»), з питань дотримання граничних строків сплати, визначених Податковим кодексом України при здійсненні сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу за період з І квартал 2015 року, березень 2016 року, квітень 2016 року, за результатами якої було складено акт від 30.01.2018 №1005/16-31-12-13-30/455860305 (а.с.24-26).
У вказаному акті перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення Договором про спільну діяльність від 04.02.2004 №60 (уповноважена особа ТОВ Фірма «ХАС») вимог пунктів 257.4-257.5 статті 257 та пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України - в частині сплати узгоджених сум грошових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобутий природний газ та авансових внесків, нарахованих відповідно до:
- рішення ДФС України від 20.05.2015 №102 про розстрочення грошового зобов`язання по рентній платі за користування надрами для видобування природного газу, договору Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 19.06.2015 №9 в сумі 1226187,32 грн в частині нарахованих авансових внесків відповідно до податкового розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за І квартал 2015 року: по терміну сплати 30.06.2015: 257498,37 грн з затримкою сплати 573 дні; 558083 грн з затримкою сплати 573 дні; 311085,48 грн з затримкою сплати 573 дні;
- рішення ДФС України від 20.05.2015 №102 про розстрочення грошового зобов`язання по рентній платі за користування надрами для видобування природного газу, договору Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 19.05.2015 №9 в сумі 1226187,32 грн по терміну сплати 20.07.2015: 448062,88 грн з затримкою сплати 553 дні; 778124,44 грн з затримкою сплати 553 дні;
- рішення ДФС України від 20.05.2015 №102 про розстрочення грошового зобов`язання по рентній платі за користування надрами для видобування природного газу, договору Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 19.05.2015 №9 в сумі 1226187,32 грн в частині нарахованих авансових внесків відповідно до податкового розрахунку з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 1 квартал 2015 року по терміну сплати 30.07.2015: 357018,44 грн з затримкою сплати 543 дні; 558083,40 грн з затримкою сплати 543 дні; 311085,48 грн з затримкою сплати 543 дні;
- поданої податкової декларації з рентної плати за березень 2016 року, зареєстрованої в Машинівському відділенні Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області 20.04.2016 вх.№9061067777, терміном сплати 30.04.2016 в сумі: 229134,11 грн з затримкою сплати 191 день; 872041,87 грн з затримкою сплати 191 день; 93924,71 грн з затримкою сплати 192 дні; 945,32 грн з затримкою сплати 192 дні; 502544,93 грн з затримкою сплати 192 дні; 31008,20 грн з затримкою сплати 202 дні;
- поданої податкової декларації з рентної плати за квітень 2016 року, зареєстрованої в Машинівському відділенні Карлівської ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області 20.05.2016 вх.№908187404, терміном сплати 30.05.2016 в сумі:68375,94 грн затримкою сплати 172 дні; 419,76 грн з затримкою сплати 172 дні; 4908000 грн з затримкою сплати 175 дні; 596,75 грн з затримкою сплати 179 днів; 219161,27 грн з затримкою сплати 179 днів; 31785,98 грн з затримкою сплати 179 днів; 450983,83 грн з затримкою сплати 182 дні; 9,72 грн з затримкою сплати 186 днів; 5827,52 грн з затримкою сплати 189 днів; 2,11 грн з затримкою сплати 189 днів; 130198,87 грн з затримкою сплати 196 днів; 329651,60 грн з затримкою сплати 196 днів; 11321,90 грн з затримкою сплати 196 днів; 226815,20 грн з затримкою сплати 238 днів.
На підставі висновків контролюючого органу, які викладені у вказаному акті перевірки Головним управлінням ДФС у Полтавській області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 28.03.2018 №0016321213, яким нараховано штраф у розмірі 1357739,89 грн. (а.с.27).
Копія вказаного податкового повідомлення-рішення рекомендованою поштовою кореспонденцією була направлена на адресу ТОВ Фірма «ХАС» як уповноваженої особи договору про спільну діяльність від 04.02.2004 №60.
Проте, рекомендована поштова кореспонденція була повернута на адресу контролюючого органу з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.27).
Як вбачається з інтегрованої картки договору про спільну діяльність від 04.02.2004 №60 - уповноваженої особи ТОВ Фірма «ХАС», з рентної плати за користування надрами для видобування природного газу станом на 31.12.2018 за відповідачем обліковується податковий борг у сумі 1357739,89 грн.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення податкового боргу у примусовому порядку.
Суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги виходив з того, що враховуючи підтвердження матеріалами справи наявності податкового боргу та дотримання контролюючим органом законодавчо встановленої процедури стягнення податкового боргу, наявні підстави для стягнення податкового боргу з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ХАС», відкритих у банках, обслуговуючих такого платника податків.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.
Відносини у сфері оподаткування, права та обов`язки платників податків і зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Податковий обов`язок виникає в силу норми закону, має персоніфікований характер, щодо нього заборонена будь-яка уступка третім особам, крім випадку, коли гарантами повного та своєчасного погашення суми податкового зобов`язання є інші особи відповідно до норм Податкового кодексу України (пункт 87.7 статті 87 зазначеного Кодексу).
Згідно з підпунктом 14.1.139 пункту 14.1 статті 14 ПК України у редакції, чинній з 1 січня 2011 року, для цілей оподаткування дві чи більше особи, які здійснюють спільну діяльність без утворення юридичної особи, вважаються окремою особою у межах такої діяльності. Облік результатів спільної діяльності ведеться платником податку, уповноваженим на це іншими сторонами згідно з умовами договору, окремо від обліку господарських результатів такого платника податку. Для цілей оподаткування господарські відносини між учасниками спільної діяльності прирівнюються до відносин на основі окремих цивільно-правових договорів. Порядок податкового обліку та звітності про результати спільної діяльності встановлюється центральним органом державної податкової служби
Підпунктом 153.14.2 пункту 153.14 статті 153 ПК України (у цій же редакції) передбачено, що облік результатів спільної діяльності ведеться платником податку, уповноваженим на це іншими сторонами згідно з умовами договору, окремо від обліку господарських результатів такого платника податку.
Підпунктом 252.1.3 пункту 252.1 статті 252 ПК України (у редакції, чинній з 1 січня 2015 року) встановлено, що платником рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин під час виконання договорів про спільну діяльність без утворення юридичної особи є уповноважена особа - один із учасників такого договору, на якого згідно з його умовами покладено обов`язок нарахування, утримання та внесення податків і зборів до бюджету з єдиного поточного рахунку спільної діяльності (далі - уповноважена особа), за умови, що один з учасників зазначеного договору має відповідний спеціальний дозвіл. Облік результатів спільної діяльності ведеться таким учасником окремо від обліку його господарської діяльності. Такий учасник додатково береться на облік як платник рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 64.6 статті 64 ПК України встановлено, що на обліку у контролюючих органах повинні перебувати, зокрема, договори про спільну діяльність на території України без створення юридичних осіб, на які поширюються особливості податкового обліку та оподаткування діяльності за такими договорами (угодами), визначені цим Кодексом. Взяття на облік договору або угоди здійснюється шляхом додаткового взяття на облік управителя майна, учасника договору про спільну діяльність або угоди про розподіл продукції як платника податків - відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору або угоди.
Відповідно до підпункту 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом, до функцій контролюючих органів належить здійснення погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.
Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи також мають право, зокрема, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до абзацу першого пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Відповідно до пункту 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Пунктом 87.12 статті 87 ПК України визначено, що у разі якщо податковий борг виник за операціями, що виконувалися в межах договорів про спільну діяльність, джерелом погашення такого податкового боргу є майно платників податків, що є учасниками такого договору.
Відповідно до п.п.14.1.104 ст. 14 ПК України «майно» застосовується у значенні, наведеному в Цивільному кодексі України. Стаття 192 Цивільного кодексу України «Гроші (грошові кошти)» розміщена в главі 13 «Речі.Майно», що свідчить про законодавче врегулювання вважати гроші видом майна. Частиною першою статті 177 ЦК України визначено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
З урахуванням назви статті 87 ПК України «Джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків, та відповідно до пункту 87.1 цієї статті, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти. Ураховуючи той факт, що погашення податкового боргу може відбуватись шляхом самостійної сплати відповідних коштів або примусово, у тому числі через механізм реалізації податкової застави, термін «майно платників податків» у змісті даної норми охоплює і грошові кошти.
Законодавець, визначаючи будь-яке майно платника податків джерелом погашення податкового боргу у пункті 87.2 статті 87 ПК України, перелік об`єктів, які не можуть бути використані як джерела погашення у пункті 87.3 статті 87 ПК України, прямо зазначає про різні види грошових коштів у складі майна платника, які не можуть бути джерелами такого погашення (підпункти 87.3.4, 87.3.8 пункту 87.3 статті 87 ПК України).
Отже, для цілей оподаткування, поняття «майно» включає і грошові кошти.
Як вже зазначалось, відповідно до підпункту 14.1.139 пункту 14.1 статті 14, пункту 64.6 статті 64 ПК України, податковий облік спільної діяльності декількох учасників як окремої особи платника податків ведеться за результатами додаткового взяття на облік учасника договору про спільну діяльність - відповідального за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договору або угоди.
Ведення бухгалтерського обліку спільного майна учасників може бути доручено ними одному з учасників (частина друга статті 1134 ЦК України). У відносинах із третіми особами повноваження учасника вчиняти правочини від імені всіх учасників посвідчується довіреністю, виданою йому іншими учасниками, або договором простого товариства (частина друга статті 1135 ЦК України).
Враховуючи, що пункт 87.12 статті 87 ПК України джерелом погашення податкового боргу визначає майно платників податків, що є учасниками такого договору, Суд дійшов висновку, що законодавцем встановлена спільна відповідальність  учасників договору про спільну діяльність за виконання податкового обов`язку, який виник у її результаті.
На окремого учасника, як на уповноважену особу лише покладається додатковий рівень податкових обов`язків та  відповідальності за утримання та сплату податків до бюджету під час виконання договору (в тому числі отримання вимоги про сплату боргу), та, водночас, встановлює відповідальність і решти учасників за результати такої діяльності перед державою.
Однак, на відміну від цивільно-правового регулювання, в податкових правовідносинах така відповідальність не є солідарною.
Судом першої інстанції встановлено, що наявність у Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ХАС», як уповноваженої особи за договором про спільну діяльність від 04.02.2004 № 60 податкового боргу у розмірі 1357739,89 грн підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.
Крім того, під час розгляду даної справи Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «ХАС», як уповноваженої особи за договором про спільну діяльність від 04.02.2004 № 60 з приводу наявності у нього податкового боргу у вказаному розмірі та з вказаних підстав не заперечувало та не надало ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції доказів, які б свідчили про його повну чи часткову сплату.
У зв`язку з тим, що податковий борг Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «ХАС», як уповноваженої особи за договором про спільну діяльність від 04.02.2004 № 60 протягом 60 днів з моменту вручення податкової вимоги не погашено, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність визначених у законі підстав для стягнення податкового боргу за рішенням суду з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ХАС», як уповноваженої особи за договором про спільну діяльність від 04.02.2004 № 60 у банках, що його обслуговують, з чим погоджується колегія суддів.
Разом із тим, колегія суддів дійшла до висновку, що за змістом чинного нормативно-правового регулювання, інші учасники несуть спільний обов`язок та спільну відповідальність за погашення податкового боргу.
В даних правовідносинах спосіб забезпечення погашення податкового боргу, тобто виконання податкових зобов`язань спільно всіма учасниками договору про спільну діяльність є подібним до принципу солідарної відповідальності, але відмінність полягає в тому, що метою такого забезпечення є виконання податкових зобов`язань, а не відповідальність за їх порушення.  
За таких обставин колегія суддів дійшла до висновку, що наявність податкового боргу за результатами спільної діяльності має наслідком стягнення такого боргу не тільки з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ХАС» як уповноваженої особи за договором № 60 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність від 4 лютого 2004 року, а і з учасників цього договору: Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «ХАС», Акціонерного товариства «Укргазвидобування».
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 вересня 2021 року у справі №810/2406/18.
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про відмову у задоволенні частини позовних вимог.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Решта доводів учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, то оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а позов підлягає задоволенню повністю.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області - задовольнити частково.
Скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області - задовольнити.
Стягнути солідарно кошти у сумі податкового боргу у розмірі 1 357 739,89 грн з рахунків договору про спільну діяльність від 04.02.2004 №60 як уповноваженої особи ТОВ Фірма «ХАС», Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ХАС» та Акціонерного товариства «Укргазвидобування», відкритих у банках, обслуговуючих таких платників податків за платежем рентна плата за користування надрами для видобування газу до 01.08.2018, погашення податкового боргу, повернення помилково, надміру сплачених сум до 31.12.2017 шляхом перерахування на розрахунковий рахунок UA158999980313090016000016288, код класифікації доходів бюджету 13031200, отримувач Машівське УК/Машівський р-н/13031200, код отримувача 38058806, банк отримувача Казначейство України.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної  скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя          Є.О. Сорочко

Суддя          І.В. Федотов

Суддя          А.Ю. Коротких