ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2021 року                                        м.Дніпро                   Справа №  904/7057/20
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Чус О.В.,  
судді: Кощеєв І.М., Орєшкіна Е.В.,
секретар судового засідання Григоренко А.А.   

Представники сторін:
від відповідача: Зимокос Г. С., виписка з ЄДР ,  керівник;
від відповідача: Садиленко О. Л., ордер АЕ № 1054016  від 03.02.2021 р.,  адвокат;
від позивача: Іпатов А. В., довіреність № 2  від 09.11.2020 р.,  адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Кароліна" на рішення Господарського суду Дніпропетровьскої області від 30.06.2021р.,  (повний текст складено 12.07.2021 року.  суддя Бєлік В.Г.), у справі №904/7057/20 
за позовом Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Кароліна", м. Дніпро 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Дніпротехконтракт", м. Дніпро 
про стягнення заборгованості у загальному розмірі 224 423,42 грн.   

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.
Приватне підприємство "Науково-виробнича фірма "Кароліна" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Дніпротехконтакт" грошові кошти в сумі 224 423,42 грн., з яких: за товар неналежної якості у розмірі 220 868,28 грн. та 3 555,14 грн. збитків за зберігання товарів неналежної якості.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки, укладеного в спрощений спосіб, щодо поставки товару неналежної якості за видатковими накладними №215 від 17.04.2019, №220 від 05.06.2019 та №282 від 25.03.2020 (відсутність належного сертифікату якості і маркувальної бірки заводу-виробника), внаслідок чого позивач вимушений зберігати на спеціально орендованому складському приміщенні поставлений відповідачем товар неналежної якості, а отже завдаються позивачеві збитки.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2021 у справі №904/7057/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.
Рішення мотивовано недоведеністю поставки відповідачем товару неналежної якості. Судом зазначено, що позивач отримав від відповідача на підставі видаткових накладних №215 від 17.04.2019, № 220 від 05.06.2019 та № 282 від 25.03.2020 товар -  сталеві труби  38х4,0 та 219х20,0 по ТУ 14-3-460 2009, а також сталеві труби 219х16,0 та 273х20,0 по ТУ 14-3-460 2009, отримання товару позивачем не заперечується, а також підтверджується підписом повноважного представника замовника на зазначених вище видаткових накладних.
Щодо посилань позивача на акт про не підтвердження якості труб №1-05-08 від 05.08.2020 як на доказ невідповідності отриманого товару, судом наголошено, що такий акт не є належним та допустимим доказом, оскільки складений лише представниками позивача. А ні представника постачальника (відповідача), а ні будь-які інші не зацікавлені особи до складення цього акту не залучалися. Доказів запрошення представників відповідача для перевірки якості труб зазначених в акті №1-05-08 від 05.08.2020 позивачем не надано.
Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не надав доказів невідповідності самого товару вимогам якості, а саме, висновку експертизи щодо невідповідності властивості металу (марки сталі), з якого виготовлені труби, діаметру, довжини чи інших фізичних параметрів вимогам ТУ 14-3-460 2009.
Доводи та вимоги апеляційної скарги. 
Не погодившись з вказаним рішенням суду, Приватне підприємство "Науково-виробнича фірма "Кароліна" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2021 у справі № 904/7057/20, оскільки вважає його незаконним і необґрунтованим, а тому просить скасувати рішення суду від 30.06.2021 у справі №904/7057/20 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що надання відповідачем при поставках труб саме тих сертифікатів якості (інспекційних сертифікатів), копії яких долучені до матеріалів справи, і стосовно яких є відповіді заводу-виробника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» про їх невідповідність (підробку), підтверджується наявними в матеріалах справи доказами у їх сукупності. Як вважає апелянт, відсутність сертифікату якості (інспекційного сертифікату) перешкоджає використанню труб за їх цільовим призначенням, а отже це є товар неналежної якості.
Скаржник звертає увагу, що факт поставки відповідачем труб неналежної якості позивачу із сертифікатами якості (інспекційними сертифікатами) № 2064 від 16.04.2019, № 3582 від 03.06.2019 та № 1455/Б від 24.03.2020, які були визнані заводом-виробником ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» такими, що не видавались (підроблені), на думку позивача є доведеним, а то тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача  грошових коштів в сумі 220   868,28 грн., в якості повернення за товар неналежної якості, та вартості зберігання цього товару мають бути задоволені.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.08.2021 відкрито апеляційне провадження у справі. Розгляд апеляційної скарги Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Кароліна" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2021 у справі №904/7057/20 призначено на 28.09.2021.
У судовому засіданні 28.09.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, що Приватне підприємство "Науково-виробнича фірма "Кароліна" (далі - позивач) відповідно до видаткових накладних отримало від Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Дніпротехконтракт" (далі - відповідач) партії труб.
Так, відповідно до видаткової накладної № 215 від 17.04.2019 року позивачем отримано:
1) Труба 38x4,0 ТУ 14-3-460:2009 сталь 20 кількістю 2,910 т ціна без ПДВ 54 150,00 грн./т;
2) Труба 219x20,0 ТУ 14-3-460:2009 сталь 20 кількістю 5,110 т ціна без ПДВ 54 150,00 грн./т.
Відповідно до видаткової накладної № 228 від 05.06.2019 року позивачем отримано:
1) Труба 219x25x6500 ТУ 14-3-460:2009 сталь 20 кількістю 0?805 т ціна без ПДВ 62 500,00 грн./т;
2) Труба 219x25x8500 ТУ 14-3-460:2009 сталь 20 кількістю 5.475 т ціна без ПДВ 62 500,00 грн./т;
3) Труба 273x35 ТУ 14-3-460:2009 сталь 20 кількістю 15,195 т ціна без ПДВ 54 150.00 грн./т.
Відповідно до видаткової накладної № 282 від 25.03.2020 року позивачем отримано:
1) Труба 219x16,0 ТУ 14-3-190-2004 сталь 20 кількістю 2,805 т ціна без ПДВ 47 890,00 грн./т;
2) Труба 273x20,0 ТУ 14-3-190-2004 сталь 20 кількістю 4,240 т ціна без ПДВ 48 750,00 грн./т.
Поставлений на адресу позивача товар, оплачено в повному обсязі, що підтверджено, наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень: №47 від 03.04.2019; №9354 від 15.04.2019; №9369 від 19.04.2019; №9374 від 25.04.2019; від 11.05.2019; №9422 від 27.05.2019; №9447 від 06.06.2019; №124 від 10.06.2019; №9459 від 14.06.2019; №9469 від 21.06.2019; №135 від 25.06.2019; №215 від 09.09.2019.
Однак, у подальшому в позивача виникли сумніви щодо належності та якості поставлених відповідачем труб (в тому числі через затертість QR-кодів на бірках і неможливістю таким чином перевірити їх справжність), а саме щодо поставки за видатковою накладною № 282 від 25.03.2020, у зв`язку з чим позивач звернувся:
- 24.07.2020 з листом №24/07/20-01 до відповідача щодо підтвердження справжності інспекційного сертифікату № 1455/Б від 24.03.2020 через невідповідність інформації з QR коду бірки на сайті заводу-виробника та неможливість зчитання QR-кодів з інших бірок через їх механічне пошкодження (затертість);
- 31.07.2020 з листом №31/07/20-01 до заводу-виробника ТОВ "Інтерпайп Ніко Тьюб" з проханням підтвердження справжності інспекційного сертифікату № 1455/Б від 24.03.2020 та відповідності виготовлених труб вимогам ТУ.
Так, листом від 31.07.2020 ТОВ "Інтерпайп Ніко Тьюб" повідомило, що не підтверджує справжність цього сертифікату та такий сертифікат ними не видавався.
Відповідь від відповідача на лист №24/07/20-01 від 24.07.2020 так і не отримано.
05.08.2020 посадовими особами позивача були оглянуті наявні на складі труби, які постачались відповідачем, та складено Акт №1-05-08 про не підтвердження якості труб.
У зв`язку з цим на адресу відповідача була направлена претензія вих.№01/27 від 27.08.2020 разом із Актом про не підтвердження якості труб, відповідь на яку відповідачем не надано.
Залишки труб, що знаходяться на складі позивача становлять:
Труба 219x20,0 ТУ 14-3-460:2009 - залишок 1,01 т.; ціна 54 150,00 грн./т; сума 54 691,50 грн. + ПДВ 20% = 65 629,80 грн.
Труба 273x35 ТУ 14-3-460:2009 - залишок 1,54 т.; ціна 54 150,00 грн./т; сума 83 391,00 грн. + ПДВ 20% = 100 069,20 грн.
Труба 219x16,0 ТУ 14-3-190-2004 - залишок 0,96 т.; ціна 47 890,00 грн./т; сума 45 974,40 грн. + ПДВ 20% = 55 169,28 грн.
Вартість поставленого неякісного товару позивачу відшкодована не була, що і стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом про стягнення суми вартості залишкової кількості труб неналежної якості та вартості їх зберігання на орендованому складському приміщенні.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Предметом спору у справі є матеріально-правова вимога Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Кароліна" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційне підприємство "Дніпротехконтракт" 220 868,28 грн. за придбаний товар, за твердженням позивача, неналежної якості, та 3 555,14 грн. збитків за зберігання товару неналежної якості.
Отже, спір стосується якості товару, поставленого відповідачем.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем поставки відповідачем неякісного товару та про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.
Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
За приписами ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч.1 ст.181 Господарського кодексу України встановлено, що за загальним правилом господарський договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.
Як встановлено судом першої інстанції підставою виникнення правовідносин у спірний період між сторонами є договір поставки укладений у спрощений спосіб, відповідно до п. 1 ст. 181 Господарського кодексу України, шляхом прийняття замовлення покупця до виконання постачальником та фактичної передачі покупцю товару на підставі видаткової накладної, а покупець при цьому сплатив вартість отриманого товару.
За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з приписами ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.
Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України, за якою зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У розумінні наведеної норми, яка надає визначення порушення зобов`язання, останнє може бути двох видів. По-перше, це невиконання зобов`язання, яке виникає якщо його сторони взагалі не виконують дій, що складають зміст зобов`язання (не передають річ, не виконують роботи, не надають послуги, не сплачують гроші тощо), або виконують дії, від яких вони відповідно до зобов`язання мають утримуватися. По-друге, це неналежне виконання зобов`язання, тобто порушення умов, визначених змістом зобов`язання.
Предметом договору поставки, укладеного у спрощений спосіб, є постачання (передання) покупцеві партії труб, в обмін на зобов`язання по оплаті товару.
Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, в яких сторонами конретизувалися умови якості товару, обумовлювалося яким чинном має відповідати товар, що буде постачатися відповідачем позивачу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 675 Цивільного кодексу України, товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.
При цьому продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві, або з причин, які існували до цього моменту (частина 1 статті 679 Цивільного кодексу України).
Отже, продавець несе відповідальність за недоліки товару, якщо вони виникли до його передання покупцеві або якщо їх виникнення обумовлене причинами, що виникли до передачі товару. І відповідно, коли недоліки товару виявлені після переходу до покупця ризику випадкової загибелі та випадкового знищення товару, саме на покупця у такому випадку покладається обов`язок доведення того, що недоліки чи їх причини виникли до передачі йому товару.
Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду від 16.12.2019 у справі № 904/5002/18.
Як свідчать видаткові накладні №215 від 17.04.2019, № 220 від 05.06.2019 та № 282 від 25.03.2020 товар - сталеві труби  38х4,0 та 219х20,0 по ТУ 14-3-460 2009, а також, сталеві труби 219х16,0 та 273х20,0 по ТУ 14-3-460 2009, поставлений відповідачем позивачеві, було прийнято покупцем (позивачем) без будь-яких зауважень і в повному обсязі.
Разом з цим, позивач наполягає, що якість отриманого від відповідача товару по видатковій накладній № 282 від 25.03.2020 непідтверджено належним сертифікатом якості, справжність наданого з цим товаром інспекційного сертифікату № 1455/Б від 24.03.2020 не підтверджено заводом-виробником Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» відповідно до його листа від 31.07.2020 вих.№08/1-60.
Позивач на доказ невідповідності отриманого товару надає акт про непідтвердження якості труб №1-05-08 від 05.08.2020.
Таким чином, у цьому випадку презюмується, що продавець передав товар належної якості і, виходячи з того, що недоліки товару виявлено покупцем після його отримання, тягар доказування того, що такі недоліки виникли до його передачі покладається саме на покупця - позивача. 
Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 921/622/16-г/6.
Так, Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 затверджено "Інструкцію про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення товарів народного споживання за якістю" (П-7), яка застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними та особливими умовами поставки або іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлено інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю і комплектністю, а також тари під продукцією чи товарами.
Згідно з п. 6. Інструкції П-7 приймання продукції за якістю і комплектністю проводиться на складі одержувача в такі строки, при міжміських поставках - не пізніше 20 днів, при міській поставці - не пізніше 10 днів після видачі продукції органом транспорту чи надходження її на склад одержувача.
Одночасно з прийманням продукції за якістю здійснюється перевірка комплектності продукції, а також пакування, маркування вимогам стандартів, технічних умов, Особових умов, інших обов`язкових для сторін правил або договору, кресленням, зразкам (еталонам) (п.11 Інструкції П-7).
Приймання продукції за якістю та комплектністю здійснюється у точній відповідності стандартам, технічним умовам, основним умовам поставки, іншим обов`язковим для сторін правилам, а також за супровідними документами, які посвідчують якість і комплектність продукції, яка поставляється (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок - фактура, специфікація тощо). Відсутність вказаних супровідних документів не припиняє приймання продукції. В цьому випадку складається акт про фактичну якість і комплектність продукції, яка надійшла (в акті вказується які документи відсутні) (п.14 Інструкції) .
Вибіркова (часткова) перевірка якості продукції з розповсюдженням результатів  перевірки якості будь-якої частини продукції на всю партію  можлива у випадках, якщо це передбачено стандартами, технічними умовами, особливими умовами поставки, іншими обов`язковими правилами або договором (п.15 Інструкції П-7).
При виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам) договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції (п.14 цієї Інструкції), одержувач призупиняє подальшу прийомку продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобов`язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршення її якості і змішання з іншого однорідної продукцією. Одержувач також зобов`язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта представника іногороднього виготовлювача (відправника), якщо це передбачено в Основних і Особливих умовах поставки, інших обов`язкових правилах або договорі. При поставці в межах одного міста виклик представника виробника (відправника) та його участь в перевірці якості та комплектності продукції є обов`язковими (п. 16. Інструкції П-7).
У повідомленні про виклик, направленому виробнику (відправнику), має бути зазначено: найменування продукції, дата і номер рахунку-фактури або номер транспортного документа, якщо до моменту виклику рахунок не отримано; основні недоліки, виявлені в продукції; час, на який призначено приймання продукції за якістю або комплектністю (в межах встановленого для приймання терміну); кількість продукції неналежної якості або некомплектної продукції ( п.17 Інструкції П-7).
Повідомлення про виклик представника виготовлювача (відправника) повинно бути направлено (передано) йому по телеграфу (телефону) не пізніше 24 годин, якщо інші терміни не встановлені Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими для сторін правилами чи договором (п. 18. Інструкції).
Відповідно до п. 29. Інструкції П-7 за результатами приймання продукції за якістю і комплектністю за участю представників, зазначених в п.п. 19 і 20 цієї Інструкції, складається акт про фактичну якість і комплектність отриманої продукції.
Відповідно до п. 9. Інструкції П-7 акт про приховані недоліки продукції повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, однак не пізніше чотирьох місяців з дня надходження продукції на склад одержувача, яким виявлені приховані недоліки, якщо інші терміни не встановлені обов`язковими для сторін правилами. Прихованими недоліками визнаються такі недоліки, які не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені лише в процесі обробки, підготовки до монтажу, в процесі монтажу, випробування, використання і зберігання продукції.
Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції, складається в порядку, передбаченому цією Інструкцією якщо інше не передбачено Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими правилами і договором (п. 33. Інструкції).
Претензія, що випливає з поставки продукції, невідповідної за якістю, комплектністю, тарі, упаковці та маркуванню, стандартам, технічним умовам, кресленням, рецептурами, зразкам (еталонам), пред`являється одержувачем (покупцем) виробнику (відправнику, постачальнику) у встановлений термін  (п.40 Інструкції).
У даному випадку, доказом щодо поставки неякісної або некомплектної продукції, відповідно до вимог Інструкції П-7, може бути лише акт про фактичну якість та комплектність отриманої продукції.
Матеріали розглядуваної справи не містять доказів приймання позивачем отриманого товару за якістю та комплектністю в момент прийняття товару та впродовж строків, установлених в Інструкції П-7.
Посилання скаржника в обґрунтування своїх доводів на акт про непідтвердження якості труб № 1-05-08 від 05.08.2020 апеляційним судом оцінюється критично, враховуючи невідповідність даного акту вимогам Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості № П-7, зокрема, щодо строку складання акту, повідомлення постачальника продукції, складання акту за відсутності постачальника, підписання акту та додатків до акту, тощо.
Так, матеріалами справи підтверджено, що звернення позивача до відповідача щодо якості товару відбулося більш ніж через п`ять місяців (27.08.2020) з дати отримання позивачем товару (25.03.2020).
При цьому, як вказує позивач сумніви щодо належності та якості товару, що був поставлений за видатковою накладною № 282 від 25.03.2020 виникли через механічне пошкодження QR-кодів на бірках труб (навмисну затертість) і не можливостю їх зчитання для направлення на підтвердження через онлайн-сайт сервісу проходження трубної продукції групи компанії «Інтерпайп».
Судова колегія звертає увагу, що зі змісту претензії від 27.08.2020 вих.№01/27 позивач був обізнаний про критерії приймання товару за якістю – труб стальних безшовних для котельних установок і трубопроводів відповідно встановленому стандарту ТУ 14-3-190-2004, а саме відповідно до пунктів 4.1., 4.2. мовою оригіналу: «каждая партия труб должна сопровождаться одним документом о качестве. Химический состав металла труб, произведенных из заготовки, принимают по документу о качестве поставщика трубной заготовки».
Апеляційний господарський суд зазначає, що позивач не провів перевірку отриманих від відповідача товарів у відповідності із вимогами ТУ 14-3-190-2004 та Інструкції П-7, а тому не може йтися про наявність прихованих недоліків.
Враховуючи зазначене, позивачем не обґрунтовано, які саме чинники вплинули на ту обставину, що при прийнятті товару ним як покупцем, який достеменно був обізнаний про необхідні йому підтвердження якості товару, зокрема щодо наявності сертифікату товару, адже як вказує позивач відсутність сертифікату перешкоджає використанню труб за іх цільовим призначенням, а отже це є товар неналежної якості, не було висунуто жодних зауважень щодо якості товару, зокрема, щодо механічного пошкодження (затертості) QR-кодів на бірках труб, та він був прийнятий у постачальника без будь-яких претензій.
Судова колегія зауважує, що акт № 1-05-08 від 05.08.2020 містить претензії до якості товару лише стосовно поставки за накладною № 282 від 25.03.2020, жодної інформації щодо невідповідності вимогам до якості поставок за накладними №215 від 17.04.2019, № 220 від 05.06.2019 не зазначено. 
У претензії № 01/27 від 27.08.2020, що направлялась на адресу відповідача, також не міститься зауважень щодо якості товару, отриманого за накладними №215 від 17.04.2019, № 220 від 05.06.2019.
Отже позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено отримання від відповідача товару неналежної якості, що стало підставою для відмови позивачу у задоволенні заявлених позовних вимог.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 129, 240, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Кароліна" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2021 у справі №904/7057/20 - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2021 у справі №904/7057/20 – без змін.
Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Приватне підприємство "Науково-виробнича фірма "Кароліна".
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3   статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 30.09.2021.

Головуючий суддя                                                                      О.В. Чус

Суддя                                                                                          І.М. Кощеєв     

Суддя                                                                                          Е.В. Орєшкіна