ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/22842/15                                                                     Суддя (судді) першої інстанції: Шулежко В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 жовтня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді                    - Єгорової Н.М.,
суддів                              - Сорочка Є.О., Федотова І.В., 
при секретарі                              - Поляновській О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Обухівської міської ради Київської області та ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельна інспекція України, треті особи - ОСОБА_2 , Обухівська міська рада Київської області, ОСОБА_3 ,     про визнання протиправною та скасування реєстрації, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:
У вересні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельна інспекція України, треті особи - ОСОБА_2 , Обухівська міська рада Київської області, ОСОБА_3 , в якому просила суд: 
- визнати незаконною та скасувати реєстрацію Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області Декларації про початок виконання будівельних робіт №КС 083152321792 по об`єкту «Реконструкція житлового будинку під багатоквартирний житловий будинок: АДРЕСА_1 » від 20 серпня 2015 року;
- визнати незаконною та скасувати реєстрацію Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області Декларації про готовність об`єкта до експлуатації №КС 143152592381 по об`єкту «Реконструкція житлового будинку під багатоквартирний житловий будинок: АДРЕСА_1 » від 16 вересня 2015 року;
- зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України звернутися до суду із позовом до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 про знесення самочинно збудованого об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером 3223110100:01:103:0108 та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року на підставі пункту 5 частини першої статті 155 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання незаконними та скасування реєстрацій Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області Декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації - залишено без розгляду.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року - залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 09 грудня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2016 року у справі №826/22842/15 - скасовано, справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що відповідний акт перевірки виконання гр. ОСОБА_2 вимог приписів відсутній та не складався, а перевірка лише «візуальним оглядом» Порядком №553 не є належним доказом фіксування порушення у виді невиконання приписів за наслідками державного архітектурно-будівельного контролю, з огляду на що, встановлення уповноваженим органом факту невиконання припису протягом встановленого строку у законодавчо встановленому порядку не відбулося. Наголосив, що безпосередньо процедура проведення позапланових перевірок, призначені до винесення приписів та після, а також прийняті за їх результатами рішення у встановленому законодавством України порядку не оскаржувалися, що встановлено судом з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень та не спростовано сторонами справи.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Свої доводи обгрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно не задовольнив клопотання позивача про зміну предмета позову. Наголошує, що матеріалами справи підтверджуються істотні порушення третьою особою будівельних норм і правил, що у свою чергу свідчить про самочинність спірного будівництва.
Крім того, вважаючи, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, Обухівська міська рада Київської області звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. При цьому зазначає, що орган державного архітектурно-будівельного контролю у разі настання умов, передбачених статтею 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», має обов`язок звернутися до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта. Підкреслює, що причиною виникнення спірних правовідносин стало неналежне виконання працівниками Державної архітектурно-будівельної інспекції своїх повноважень. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. В обгрунтування своєї позиції вказує на те, що відповідачем не було встановлено можливості або неможливості провести перебудови об`єкту та не було встановлено факту невиконання припису, що свідчить про відсутність у Державної архітектурно-будівельної інспекції правових підстав звертатися до суду із відповідним позовом про знесення самочинного будівництва. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що земельна ділянка та житловий будинок, які, станом на час виникнення спірних правовідносин, перебували у процесі реконструкції під багатоквартирний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , знаходяться у власності ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з довідки з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно №44617157 від 28 вересня 2015 року.
Позивач є власником сусідніх земельних ділянок та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується інформацією з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №29873190 від 22 листопада 2014 року, №2647163 від 19 квітня 2013 року.
Як вбачається з матеріалів справи, 02 жовтня 2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області проведено позапланову перевірку ОСОБА_2 щодо дотримання нею вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1 .
Перевіркою встановлено, що на вказаній земельній ділянці виконуються будівельні роботи з влаштування котловану під будівництво багатоквартирного житлового будинку без отримання документів, що надають право на виконання цих робіт, чим порушено вимоги статей 34, 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; суб`єктом містобудування не надано до перевірки проектну документацію на будівництво об`єкту. Також, в порушення вимог статті 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року № 903 «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об`єкта архітектури» третьою осоою не забезпечено здійснення авторського та технічного нагляду під час будівництва.
Перевіряючими також встановлено, що містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 19 лютого 2014 року 09-03 № 4 міб., видані суб`єкту господарювання компетентним органом, скасовані рішенням Виконкому Обухівської міської ради від 07 жовтня 2014 року № 1054.
На підставі акту перевірки та встановлених порушень ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності, а також, видані приписи про зупинення будівельних робіт від 06 жовтня 2014 року № С-0610/1 та від 06 жовтня 2014 року № С-0610/2 про усунення виявлених правопорушень в термін до 02 листопада 2014 року.
Під час перевірки виконання ОСОБА_2 вимог приписів №С-0610/1 від 06 жовтня 2014 року та від 06 жовтня 2014 року №С-0610/2, 11 листопада 2014 року посадовою особою Департаменту Інспекції із залученням представника Виконавчого комітету Обухівської міської ради встановлено, що будівельні роботи не зупинені, а саме: на дні котловану влаштовано щебеневу основу. Під час перевірки ОСОБА_2 або її уповноважена особа на об`єктах перевірки були відсутні, у зв`язку з чим провести перевірку не вдалося.
У зв`язку з цим посадовими особами відповідача на адресу ОСОБА_2 направлено лист з вимогою бути присутньою на об`єкті будівництва під час проведення перевірки, проте, така вимога суб`єктом містобудування проігнорована. Відповідачем також були направлені листи до Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області про сприяння у здійсненні заходів державного архітектурно-будівельного контролю та забезпечення в межах наданих повноважень присутності замовника будівництва або уповноваженої ним особи на об`єкті будівництва за зазначеною адресою. 
Станом на 17 вересня 2015 року особою Департаменту Інспекції із залученням представника Виконавчого комітету Обухівської міської ради встановлено, що будівництво не зупинено, на зазначеній земельній ділянці зведено монолітний залізобетонний безригельний каркас (3-4 поверхи багатоповерхового будинку). У зв`язку з відсутністю на об`єкті будівництва замовника або її уповноваженої особи провести перевірку виконання ОСОБА_2 вимог приписів не вдалося.
Крім того, Департамент повторно звернувся до Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області щодо сприяння у здійсненні заходів державного архітектурно-будівельного контролю за зазначеною адресою у присутності замовника будівництва, однак станом на 12 листопада 2015 року відповіді від Обухівського РВ ГУ МВС України в Київській області до Департаменту не надходило.
Відповідач зазначає, що вжиття подальших заходів реагування у межах визначених законом повноважень, в тому числі, звернення з відповідним позовом до суду можливе лише за умови сприяння правоохоронних органів. А наразі відповідачем вжито всіх можливих заходів реагування.
Наказом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 21 грудня 2015 року №251 вважається скасованою реєстрація декларації про початок виконання будівельних робіт від 20 серпня 2015 року №КС083152321792, замовник - ОСОБА_2 .
Наказом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 21 грудня 2015 року №252 визнано скасованою реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 16 вересня 2015 року №КС 143152592381, замовник - ОСОБА_2 .  
Судом встановлено, що станом на час розгляду справи, біля будинку ОСОБА_1 за відсутності проектно-будівельної та дозвільної документації, а також, з порушенням протипожежних відстаней між об`єктами нерухомості ОСОБА_2 самочинно зведено багатоквартирний житловий будинок. 
Вважаючи, що відповідачем, встановивши порушення ОСОБА_2 вимог містобудівного законодавства, а також факт невиконання вимог приписів про зупинення будівництва та усунення порушень у сфері містобудівної діяльності, проігноровано імперативну норму статті 38 Закону України від 17 лютого 2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI) та свідомо протягом тривалого часу не подано до суду позов до ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованого об`єкта по АДРЕСА_1 , даючи їй можливість надалі здійснювати незаконне будівництво, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.
На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що вимоги частини першої статті 38 Закону № 3038-VI щодо обов`язкового встановлення факту самочинного будівництва саме органом державного архітектурно-будівельного контролю унеможливлюють задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача звернутися до суду із позовом до ОСОБА_2 про знесення самочинно збудованого об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером 3223110100:01:103:0108 та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 30 липня 2020 року позивачем подано до суду першої інстанції заяву про зміну предмета позову та викладення позовних вимог в наступній редакції :
«- визнати протиправними дії Державної архітектурно-будівельної інспекції України з реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт №КС083152321792 від 20 серпня 2015 року щодо об`єкта «Реконструкція житлового будинку під багатоквартирний житловий будинок: АДРЕСА_1 » та Декларації про готовність об`єкта до експлуатації №КС 143152592381 від 16 вересня 2015 року щодо об`єкта «Реконструкція житлового будинку під багатоквартирний житловий будинок : АДРЕСА_1 »;
- визнати бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України протиправною та зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України вчинити певні дії, а саме: звернутися до суду із позовом до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 про знесення самочинно збудованого об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером 3223110100:01:103:0108».
У силу приписів статті 47 КАС України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
У разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.
Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною першою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.
У контексті наведеного, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про визнання незаконними та скасування реєстрацій Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області Декларацій про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації - залишено без розгляду, а заявлені позовні вимоги в частині визнання дій ДАБІ України протиправними фактично заявляються з підстав протиправності вже скасованих в позасудовому порядку Декларацій про готовність об`єкта до експлуатації №КС 143152592381 від 16 вересня 2015 року щодо об`єкта "Реконструкція житлового будинку під багатоквартирний житловий будинок : АДРЕСА_1 
При цьому, зазначені апелянтом зміни фактичних обставин в частині завершення фактичного будівництва багатоповерхового будинку та збільшення, на переконання позивача, кількості істотних порушень державних будівельних норм і правил не відповідають заявленій зміні предмету позову в частині визнання протиправними дій Державної архітектурно-будівельної інспекції України з реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, які вже були скасовані відповідачем у 2015 році. 
Таким чином, ОСОБА_1 не доведено наявність передбачених ч. 3 ст. 47 КАС України обставин, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення поданої останньою заяви від 30 липня 2020 року про зміну предмета позову.
Крім того, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів .
Згідно із частиною першою статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Відповідно до частин першої та другої статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.
Частинами першою, четвертою та сьомою статті 376 Цивільного кодексу України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка  за адресою: АДРЕСА_1 , на якій проводилося спірне будівництво, та житловий будинок, який перебував у процесі реконструкції під багатоквартирний будинок, належать на праві власності ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з довідки з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно №44617157 від 28 вересня 2015 року.
Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, цільове призначення зазначеної земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).
Відділом розвитку інфраструктури, містобудування та архітектури Обухівської міської ради Київської області видано ОСОБА_2 містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки 09-03 №4 міб від 19 лютого 2014 року «Будівництво житлового будинку на АДРЕСА_1 ».
Водночас, рішенням виконавчого комітету Обухівської міської ради від 07 жовтня 2014 року №1054 скасовано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки, видані ОСОБА_2 19 лютого 2014 року 09-03№4міб у зв`язку із невідповідністю намірів забудови до містобудівних обмежень, державних норм: правил у сфері містобудування.
Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що об`єкт будівництва по АДРЕСА_1 має ознаки самочинного будівництва.
Так, наказом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 21 грудня 2015 року №251 скасовано реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 20 серпня 2015 року №КС083152321792, та наказом Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 21 грудня 2015 року №252 визнано скасованою реєстрацію декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 16 вересня 2015 року №КС 143152592381, замовником якого є ОСОБА_2 .  
Разом з тим, у статті 38 Закону №3038-VI визначено обов`язок суб`єкта владних повноважень видати особі, що здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності з визначенням строку для добровільного виконання припису. Цією ж статтею визначено наступний обов`язок суб`єкта владних повноважень, який необхідно виконувати у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі -  подати позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням. 
При цьому, аналіз положень частини першої статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» свідчить про те, що законодавцем встановлено перелік юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у органу державного архітектурно-будівельного контролю повноваження на пред`явлення позову про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсації витрат, пов`язаних з таким знесенням, зокрема, пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії: виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; визначення такого об`єкта таким, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою; винесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 09 липня 2020 року у справі № 463/4564/16-а та від 16 червня 2021 року у справі № 300/214/19.
Згідно з пунктами 1, 2, абзацу 1 пункту 5 Порядку №553 Державний архітектурно-будівельний контроль  здійснюється Держархбудінспекцією  та  її  територіальними  органами  (далі - інспекції). 
Державний архітектурно-будівельний  контроль  здійснюється за дотриманням: 1) вимог  законодавства  у  сфері  містобудівної  діяльності, проектної документації,  будівельних норм,  державних стандартів і правил,  технічних умов,  інших  нормативних  документів  під  час виконання   підготовчих   і   будівельних   робіт,  архітектурних, інженерно-технічних   і   конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; 2) порядку здійснення  авторського  і  технічного  нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку  виконання робіт  (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації,  складення актів на виконані будівельно-монтажні  та пусконалагоджувальні роботи;  3) інших  вимог,  установлених  законодавством, будівельними нормами,  правилами та  проектною  документацією,  щодо  створення об`єкта будівництва.
Державний  архітектурно-будівельний  контроль здійснюється за  територіальним  принципом  (у  межах   областей)  у   порядку проведення планових та позапланових перевірок.
Як вбачається з матеріалів справи, за дорученням ДАБІ України від 25 серпня 2015 року №40-3048 Д  Департаментом ДАБІ у Київській області розглянуто звернення гр. ОСОБА_1 щодо вжиття заходів припинення незаконного будівництва та порушень вимог містобудівного законодавства гр. ОСОБА_2 під час забудови земельної ділянки (кадастровий номер : 3223110100:01:103:0108) за адресою   АДРЕСА_1 .
За результатами розгляду звернення гр. ОСОБА_1 в жовтні 2014 року Інспекцією проведено позапланову  перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства за вищезазначеною адресою.
Під час перевірки Інспекцією встановлено, що на вказаній земельній ділянці виконуються будівельні роботи з влаштування котловану під будівництво багатоквартирного житлового будинку без отримання документів, що надають право на виконання цих робіт, чим порушено вимоги статей 34, 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"; суб`єктом містобудування не надано до перевірки проектну документацію на будівництво об`єкту. Також, в порушення вимог статті 11 Закону України "Про архітектурну діяльність" та постанови Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року № 903 "Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об`єкта архітектури" гр. ОСОБА_2 не забезпечено здійснення авторського та технічного нагляду під час будівництва.
Згідно з підпунктом 3 пункту 11 Порядку №553  посадові особи інспекцій під  час  здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право: видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері  містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих  та будівельних робіт,  які виконуються без повідомлення,  реєстрації декларації про початок їх  виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.
Так, відповідно до матеріалів справи, 06 жовтня 2014 року Інспекцією складено припис №С-0610/2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил щодо порушення гр. ОСОБА_2 статей 34, 36 Закону №3038-VI та статті 11 Закону України "Про архітектурну діяльність" у строк до 06 листопада 2014 року та припис №С-0610/1 про зупинення виконання будівельних робіт з будівництва багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 до усунення правопорушень у сфері містобудівної діяльності згідно з вимогами чинного законодавства. 
Зокрема, постановою Інспекції від 10 жовтня 2014 року №А-1010/1 по справі про адміністративне правопорушення визнано гр. ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частинами шістнадцятою, сімнадцятою статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення на останню у розмірі 8500 грн.
Згідно з пунктом 7 Порядку №553 підставами для проведення позапланової перевірки є перевірка виконання   суб`єктом   містобудівної    діяльності вимог  приписів  інспекцій.
Відповідно до абзацу 1 пункту 9, пункту 10 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності  суб`єктів  містобудування  або їх представників,  які будують або збудували об`єкт будівництва. 
Інспекції  у  своїй  діяльності  взаємодіють  з  органами виконавчої   влади,   що   здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних,   протипожежних   вимог, вимог  у  сфері  охорони  праці,  енергозбереження та інших вимог, передбачених законом,  державної статистики,  а також  з  органами внутрішніх справ,   прокуратури   та  іншими  правоохоронними  і контролюючими органами.
Для проведення перевірки виконання гр. ОСОБА_2 вимог приписів від 06 жовтня 2014 року №С-0160/1 та від 06 жовтня 2014 року №С-0610/2 після спливу терміну виконання (06 листопада 2014 року) посадовою особою Департаменту ДАБІ у Київській області із залученням представника виконавчого комітету Обухівської міської ради здійснено виїзд на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 . Під час виїзду візуальним оглядом ззовні встановлено, що будівельні роботи не зупинено, а саме, на дні котловану влаштовано щебеневу основу. На час виїзду гр. ОСОБА_2 або уповноважена особа замовника за вказаною адресою були відсутні, у зв`язку з чим, провести перевірку виконання гр. ОСОБА_2 вимог приписів від 06 жовтня 2014 року №С-0610/1 та від 06 жовтня 2014 року №С-0610/2 не виявилося можливим.
Згідно з пунктом 16 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою  особою  інспекції  складається  акт  перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.
Разом з тим, як було встановлено судом першої інстанції та не спростовується матеріалами справи, відповідний акт перевірки виконання гр. ОСОБА_2 вимог приписів відсутній та не складався, а перевірка лише "візуальним оглядом" Порядком №553 не є належним доказом фіксування порушення у виді невиконання приписів за наслідками державного архітектурно-будівельного контролю, з огляду на що, встановлення уповноваженим органом факту невиконання припису протягом встановленого строку у законодавчо встановленому порядку не відбулося.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що органом державного архітектурно-будівельного контролю не встановлено факту невиконання гр. ОСОБА_2 припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, що унеможливило встановлення наявності або відсутності підстав для віднесення спірного об`єкта будівництва до об`єктів самочинного будівництва, що передує зверненню органу архітектурно-будівельного контролю до суду із позовом в порядку статті 38 Закону №3038-VI.
Викладене, у свою чергу свідчить про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог про зобов`язання Державної архітектурно-будівельної інспекції України звернутися до суду із позовом до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 про знесення самочинно збудованого об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці з кадастровим номером 3223110100:01:103:0108 та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги Обухівської міської ради Київської області та ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                                Н.М. Єгорова
Судді                                                                                           Є.О. Сорочко
 І.В. Федотов

Повний текст постанови складено «01» листопада 2021 року.