П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/5774/20	
Головуючий в 1 інстанції: Брагар В. С.
          П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Домусчі С.Д.
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив суд визнати протиправними дії щодо перерахунку пенсії та зобов`язати перерахувати і виплатити пенсію відповідно до оновленої довідки № 12/6638 від 16.10.2020 рік.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 року частково задоволений позов ОСОБА_1 .
Визнана протиправною відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у перерахунку з 01.04.2019 року пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Миколаївського обласного військового комісаріату від 16.10.2020 р. № 12/6638 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати та виплатити з 01.04.2019 року пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки Миколаївського обласного військового комісаріату від 16.10.2020 року №12/6638 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення у розмірі 100% обчисленої суми пенсії.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2020 року, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 року залишене без змін.
10.08.2021 року позивач подав до Миколаївського окружного адміністративного суду заяву про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області при виконанні рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 року по справі 400/5774/20.
В обґрунтування вимог заяви позивач посилався на те, що відповідач безпідставно зменшив розмір пенсії позивача до 70% від розміру грошового забезпечення, хоча право позивача на отримання пенсії в розмірі 90% було підтверджено рішенням суду по справі  №1440/1980/18 від 25.10.2018 року, яким визнано протиправність дій пенсійного орагну щодо зменшення відсотку основного розміру пенсії з 90% на 70% при проведені її перерахунку, та вказано про незмінність відсоткового розміру позивача, оскільки порядок призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року частково задоволена заява ОСОБА_1 .
Визнані протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області при виконанні рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 у справі № 400/5774/20.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, здійснити при перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2021 року, відповідно до довідки Миколаївського обласного військового комісаріату від 16.10.2020 року №12/6638 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення у розмірі 100% обчисленої суми пенсії, що встановлено судовим рішенням по справі  №400/5774/20, та застосовувати відсотковий розмір грошового забезпечення 90% сум грошового забезпечення, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили по справі №1440/1980/18.
У задоволенні вимоги про постановлення окремої ухвали по справі №400/5774/20 - відмовлено.
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви позивача.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції помилково прийнято до провадження та задоволено заяву позивача, оскільки останнім не було дотримано умов звернення до суду із заявою згідно ст. 383 КАС України, а саме не було надано докази про перебування на примусовому виконанні виконавчих документів по даній справі.
У відзиві на апеляційну скаргу, позивач, послався на правомірність оскаржуваного рішення та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Задовольняючи частково заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18.02.2021 року по справі №400/5774/20 частково задоволений позов ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України в Миколаївській області, а судовим рішенням від 25.10.2018 року по справі №1440/1980/18 підтверджено право позивача на отримання пенсії в розмірі 90% було, та вказано про його незмінність. Судові рішення у справах №400/5774/20 та №1440/1980/18 набрали законної сили є обов`язковими до виконання, а тому дії відповідача, щодо зменшення відсоткового розміру грошового забезпечення при  виконанні рішення у справі №400/5774/20 є протиправними.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.
Також, відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Крім того, обов`язковість судових рішень, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також нормами Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Таким чином, судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок, тобто особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).
Також, Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви. У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена (ч. 5 ст. 383 КАС України).
Суд першої інстанції правильно встановив, що на виконання рішення суду від 18.02.2021 року у справі №400/5774/20 Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області здійснений перерахунок та виплата позивачу основної пенсії в розмірі 90% грошового забезпечення (відповідно до рішення суду, яке набрало законної сили у справі №1440/1980/18), що підтверджені відповідними копіями розрахунку (а.с. 68, 69). Протягом 4 місяців позивач отримував пенсію в розмірі 90% грошового забезпечення, однак в серпні 2021 року ГУ ПФУ в Миколаївській області зменшило розмір відсоткового грошового забезпечення позивача до 70% (а.с. 70-80).
При цьому апеляційний суд зазначає, що, у справі №400/5774/20, відмовляючи у задоволені позовних вимог про зобов`язання провести перерахунок пенсії з 01.04.2019 року виходячи з основного розміру пенсії 90% від сум грошового забезпечення, суд першої інстанції виходив з того, що вказані позовні вимоги  вже вирішені в межах іншої справи №1440/1980/18  в якій суд рішенням від 25.10.2018 року підтвердив право позивача на отримання пенсії в розмірі 90% від сум грошового забезпечення 
Таким чином, матеріалами справи підтверджено та доводами апеляційної скарги не спростовано вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області протиправних дій під час виконання рішення Миколаївської окружного адміністративного суду від 18.02.2021 року у справі №400/5774/20, яки виразились у ігноруванні рішення Миколаївської окружного адміністративного суду від 25.10.2018 року у справі №1440/1980/18 та зменшенні  позивачу відсоткового розміру основної пенсії.
Враховуючи встановлені фактичні обставини протиправних дій під час виконання судового рішення, апеляційний суд погоджується з обраним судом першої інстанції засобом реагування  на такі протиправні дії, шляхом постановлення ухвали про визнання таких дій протиправними та зобов`язання пенсійного органу вчинити дії на усунення виявлених судом порушень.
Водночас апеляційний суд  вважає помилковими висновки суду першої інстанції про  відмову у постановленні окремої ухвали, оскільки  оскаржувана  ухвала суду першої інстанції по суті є окремою ухвалою з огляду на таке.
Відповідно до  ч. 6 ст. 383 КАС України, з наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Відповідно од ч. 2 ст. 29 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. 
Відповідно до ч. 4 ст. 249 КАС України, в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції містить як встановлені судом першої інстанції порушення закону, так і норми закону, які були порушені пенсійним органом, містить і вказівки суду першої інстанції про усунення порушень та спосіб в який мають бути усунені порушення.
Відповідно до ч. 5.ст. 249 КАС України, з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
За наведених обставин, враховуючи приписи ст. ст. 249, 212, 215, 217 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зміни оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, доведення її до відома ГУ ПФУ для відповідного реагування, усунення порушень та повідомлення про вжиті заходи у встановлений законом строк, з урахуванням висновків даної постанови, шляхом виключенням з оскаржуваної ухвали висновків суду першої інстанції щодо відсутності підстав для постановлення окремої ухвали та виключення з резолютивної частини ухвали  абзацу 4 та доповненням її новим абзацом такого змісту:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у строк до 30 грудня 2021 року подати до Миколаївського окружного адміністративного суду відповідь щодо виконання абзацу третього резолютивної частини ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року у справі №400/5774/20».
Керуючись ст.ст. 2-12, 72-77, 242, 294, 294, 308, 312, 317, 321, 325, 327-329, 383 КАС України, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області – залишити без задоволення.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року у справі №400/5774/20 – змінити, виключивши з мотивувальної частини висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для постановлення окремої ухвали, та виключивши з резолютивної частини ухвали абзац четвертий, та доповнивши резолютивну частину ухвали абзацом такого змісту:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у строк до 30 грудня 2021 року подати до Миколаївського окружного адміністративного суду відповідь щодо виконання абзацу третього резолютивної частини ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року у справі №400/5774/20».
В іншій частині ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2021 року у справі №400/5774/20 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 17.12.2021 року.

Головуючий суддя 	 	Домусчі С.Д.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Шляхтицький О.І.