П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/5483/21	

 	Головуючий в 1 інстанції: Андрухів В.В.                                 Дата і місце ухвалення: 27.09.2021р., м. Одеса    	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому, з урахуванням уточнення 19.07.2021р. позовних вимог, просив суд:
- визнати протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до ГУ ПФУ в Одеській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019р. у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019р. основного розміру пенсії позивача;
- зобов`язати Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до ГУ ПФУ в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019р. у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019р. перерахунку основного розміру пенсії позивача;
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо: зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії з 74% до 70% сум грошового забезпечення починаючи з 01 квітня 2017 року; не проведення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 01 травня 2018 року з урахуванням розміру грошового забезпечення та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01 квітня 2017 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% сум грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Позов обґрунтовував тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 74% грошового забезпечення. На підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018р. «Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» позивачу була перерахована пенсія з 01.01.2018р. з урахуванням лише розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку він займав на дату звільнення з військової служби, які були підвищені згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р.  №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Додаткові види грошового забезпечення, які позивач отримував у складі щомісячного грошового забезпечення в період проходження військової служби і які до 01.01.2018р. враховувались при обчисленні та подальших перерахунках пенсії, не увійшли. При цьому, 05.03.2019р. набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018р. по справі №826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови КМУ №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, а отже у позивача виникло право на перерахунок раніше призначеної пенсії, у тому числі з урахуванням відповідних щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. З огляду на те, що Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не виконує покладений на вказаний орган обов`язок щодо визначення та направлення для перерахунку пенсії належних даних про грошове забезпечення, Управлінням Пенсійного фонду не усуваються порушення порядку виплати та обрахунку пенсії, тому він вимушений звернутись до суду із цим позовом за захистом своїх прав на належне пенсійне забезпечення. Також, ОСОБА_1 посилався на те, що під час перерахунку його пенсії з 01.04.2017р. ГУ ПФУ в Одеській області необґрунтовано зменшило відсоткове значення розміру пенсії з 74% до 70% сум грошового забезпечення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до ГУ ПФУ в Одеській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019р. у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992р. №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019р. основного розміру його пенсії.
Зобов`язано Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до ГУ ПФУ в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019р. у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-XII, статті 9 Закону №2011-XII та з урахуванням положень постанови КМУ від 30.08.2017р. №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019р. перерахунку основного розміру його пенсії.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії з 74% до 70% сум грошового забезпечення, починаючи з 01 квітня 2017 року.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01 квітня 2017 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 74% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ГУ ПФУ в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення від 27.09.2021р. з прийняттям нового судового рішення – про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .
В своїй скарзі апелянт зазначає, що при здійсненні з 01 квітня 2017 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», територіальним органом ПФУ застосовано відсоткове значення розміру пенсії 70% сум грошового забезпечення на виконання Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014р. №1166-VII, яким було внесено зміни до ч.2 ст.13 Закону №2262-XII. Вказаними змінами не відбулося звуження обсягу прав позивача на призначення пенсії, оскільки після перерахунку пенсії ОСОБА_1 її розмір збільшився, а не зменшився. 
Також, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що при зверненні в 2021 році з позовними вимогами щодо перерахунку пенсії починаючи з 2017 року ОСОБА_1 пропущено строк звернення до суду, встановлений статтею 122 КАС України.  Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір був відомий позивачу. Після отримання пенсійної виплати ОСОБА_1 вважається таким, що повинен був дізнатися про порушення своїх прав на належне пенсійне забезпечення. А відтак, позовні вимоги щодо здійснення з 01 квітня 2017 року перерахунку пенсії підлягають залишенню без розгляду на підставі ст.240 КАС України.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.
На підставі ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає правильність висновків суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ГУ ПФУ в Одеській області, тобто в частині висновків суду першої інстанції про протиправність дій відповідача щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру пенсії з 74% до 70% сум грошового забезпечення, починаючи з 01 квітня 2017 року.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ГУ ПФУ в Одеській області не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до розрахунку на пенсію за вислугу років, позивачу з 01.02.2001р. призначено пенсію за вислугу років відповідно до чинного на момент призначення пенсії законодавства, виходячи з вислуги 28 років, у розмірі 74% грошового забезпечення. (а.с. 72)
Згідно перерахунку пенсії позивача станом на 01.09.2012р. основний розмір пенсії ОСОБА_1 за вислугу 28 років складав 74% грошового забезпечення. (а.с. 73)
Як вбачається з перерахунку пенсії за травень 2017 року з 01.04.2017р., на підставі постанови КМ України №840 від 23.11.2016р. та довідки про грошове забезпечення станом на 01.12.2016р., ГУ ПФУ в Одеській області зроблено перерахунок пенсії позивача, в якому основний розмір пенсії розраховується як 70% від суми грошового забезпечення. (а.с. 73, 75)
На заяву позивача від 02.02.2021р. про перерахунок пенсії виходячи з основного розміру 74% грошового забезпечення, Головне управління ПФУ в Одеській області листом від 15.02.2021р. №2020-1561/А-02/8/1500/21 відмовило у здійсненні відповідного перерахунку. (а.с. 25-26).
Не погоджуючись з правомірністю дій ГУ ПФУ в Одеській області щодо здійснення з 01.04.2017р. перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням відсоткового значення розміру пенсії 70% сум грошового забезпечення, останній звернувся з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 у відповідній частині, виходив з того, що внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014р. №1166-VII зміни до ч.2 ст.13 Закону №2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у 70% грошового забезпечення мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій після набрання чинності цими змінами. Вказані зміни жодним чином не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Частиною 4 статті 63 Закону № 2262-XII визначено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Редакція ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ, норма якої визначала максимальний відсотковий розмір відповідних сум грошового забезпечення військовослужбовця для обчислення пенсії, змінювалася неодноразово.
Так, у період з 1996 по 2002 роки максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», становив 85 процентів відповідних сум грошового забезпечення, у період з 2002 по 2011 роки - 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
08.07.2011р. прийнято Закон №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), який набрав чинності 01.10.2011р., пп. 8 Прикінцевих та перехідних положень якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ, зокрема у ч.2 ст.13 цифри « 90» замінено цифрами « 80».
27.03.2014р. прийнято Закон №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 01.04.2014р., крім деяких положень, п. 23 Розділу ІІ якого внесено зміни до Закону №2262-ХІІ: у ч.2 ст.13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014р.
Стаття 63 Закону №2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.
Стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а ст.63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.
Зміни до ст.63 Закону №2262-ХІІ ні Законом №3668-VI, ні Законом №1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до ст.13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми ст. 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та Закону №1166-VII не зазнала.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у рішенні від 04.02.2019р. у зразковій справі №Пз/9901/58/18 (240/5401/18).
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у зразковій справі №240/5401/18 (провадження № 11-198заі19) рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04.02.2019р. залишене без змін.
За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії ОСОБА_1 з 74% до 70% сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01.04.2017р.
Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом та, у зв`язку з цим, щодо необхідності застосування наслідків такого пропуску у вигляді залишення позовної заяви без розгляду, виходячи з наступного.
Строк звернення до адміністративного суду регламентовано статтею 122 КАС України, за приписами частин першої, другої якої, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Загальні правила, закріплені у нормах адміністративного процесуального законодавства, передбачають обчислення строку звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення цих прав, свобод, інтересів.
Поняття «повинна була дізнатись», використане у ст.122 КАС України, слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про прийняття оскаржуваного рішення та знала про обставини його прийняття. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Верховний Суд у постанові від 02 березня 2021 року по справі №758/7700/17 зазначив, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, з моменту отримання грошових виплат, при отриманні від органу Пенсійного фонду України повідомлення про призначення пенсії, відповіді на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів, на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.
При вирішенні спірного питання колегія суддів зазначає, що внаслідок проведення у 2017 році перерахунку пенсії позивача розмір пенсійних виплат, належних до сплати, збільшився, навіть з урахуванням зменшення відсоткового розміру грошового забезпечення з 74% до 70%. Про зазначені обставини позивач не повідомлявся та, з огляду на збільшення розміру пенсії, не мав підстав для вчинення дій, спрямованих на визначення відсоткового розміру грошового забезпечення, застосованого при перерахунку пенсії. 
За таких обставин, строк звернення до суду в даному випадку повинен обчислюватись з моменту отримання позивачем листа ГУ ПФУ в Одеській області від 15.02.2021р., яким ОСОБА_1 надіслано розрахунки його пенсійних виплат за наслідками проведення перерахунків. 
Колегія суддів відхиляє посилання Пенсійного фонду України на постанову Верховного Суду від 31.03.2021р. у справі №240/12017/19, оскільки обставини у справі, яка переглядається апеляційним судом, не є тотожними обставинам, за яких Верховний Суд ухвалив постанову у справі №240/12017/19, спірні правовідносини в якій були врегульовані нормами Закону України від 28.02.1991р. №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Таким чином, доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Одеській області висновків суду першої інстанції про задоволення позову не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду від 27.09.2021р. колегія суддів не вбачає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Враховуючи, що дана справа у відповідності до п.3 ч.6 ст.12 КАС України, належить до категорії справ незначної складності, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -          
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
                                                              
                                                               Повний текст судового рішення виготовлений  07 грудня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук