Ухвала
 
18 листопада 2021 року
місто Київ
 
справа № 370/1498/20
провадження № 61-17683ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Яремка В. В., дослідив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договорами позики та притягнення до солідарної відповідальності як поручителя,
ВСТАНОВИВ:
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_2 у червні 2020 року звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором позики у розмірі 32 578 782, 00 грн з урахуванням встановленого індексу інфляції, 2 865 000, 00 дол. США, 50 000, 00 Євро, три відсотка річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 41 444, 00 дол. США, 723, 00 Євро, 462 904, 00грн.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договорами позики у розмірі 2 865 000, 00 дол. США, 50 000, 00 Євро, 32 578 782, 88 грн з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних за прострочення грошового зобов`язання у розмірі 41 444, 00 дол. США, 723, 00 Євро, 462 904, 00грн. Здійснено розподіл судових витрат, в іншій частині позову відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року рішення Макарівського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року залишено без змін.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
ОСОБА_1 29 жовтня 2021 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року. Справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для її виконання.
Від заявника у листопаді 2021 року надійшла виправлена редакція касаційної скарги, в якій уточнено процесуальну вимогу касаційної скарги, а саме, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Макарівського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 22 вересня 2021 року, справу передати на новий розгляд.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:
- оскаржувані судові рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;
- судом апеляційної інстанції ухвалено рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 211/1971/15-ц, від 31 березня 2021 року у справі № 592/6348/13 щодо належного повідомлення сторони про розгляд справи, оскільки суд першої інстанції розглянув справу за відсутності відомостей про належне повідомлення заявника про розгляд справи;
- суд першої інстанції, здійснюючи розгляд справи за відсутності заявника, послався на отримання телеграми-заяви, поданої від імені ОСОБА_1 , втім відповідач такої телеграми до суду не направляв, тому суд встановив обставини на підставі недопустимих доказів;
- судами першої та апеляційної інстанцій враховано долучену на підставі клопотання позивача довідку банку від 02 березня 2018 року, втім позивачем не наведено обґрунтування неможливості подання зазначеного доказу разом із позовною заявою, це клопотання судом першої інстанції не вирішено;
- суд першої інстанції розглянув справу з порушенням правил територіальної юрисдикції, оскільки отримана судом інформація свідчить про відсутність зареєстрованого місця проживання відповідачів, долучена позивачем інформаційна довідка, складена виконуючим обов`язки старости с. Кітки, належно не завірена, клопотання про долучення її судом не вирішувалося;
- суд першої інстанції призначив у справі почеркознавчу експертизу, втім подані експерту документи, отримані позивачем із порушення, встановленого законом порядку, зокрема щодо документів, які стосуються безпосередньо відповідача, особистого характеру, як то заява-приєднання (акцепт) до договору добровільного медичного страхування. Суд першої інстанції не витребовував зразки підпису відповідача;
- суд апеляційної інстанції необґрунтовано відхилив клопотання сторони відповідача, зокрема щодо витребування доказів та призначення повторної судової почеркознавчої експертизи;
- судом апеляційної інстанції безпідставно враховано нові докази позивача та відзив, докази на підтвердження направлення якого іншим учасникам справи суду не надано.
Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявником зазначені ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389, пунктах 5, 6 частини першої, пунктах 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.
Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження. Касаційна скарга подана у справі із ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на час звернення до суду касаційної інстанції.
ІV ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ЗУПИНЕННЯ ВИКОНАННЯ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
У касаційній скарзі заявник просить зупинити виконання рішення Макарівського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року, втім наведена процесуальна вимога не обґрунтовується заявником відповідними доводами із посиланням на докази, зокрема, наявність ризиків та негативних наслідків для ОСОБА_1 у разі примусового виконання наведеного судового рішення.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності ускладнення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Враховуючи те, що заявник не навів обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію або виконання рішення суду першої інстанції, клопотання задоволенню не підлягає. У таких висновках визначальними є, зокрема, засади цивільного процесу, визначені у статтях 12 та 13 ЦПК України.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Макарівського районного суду Київської області цивільну справу № 370/1498/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договорами позики та притягнення до солідарної відповідальності як поручителя.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Макарівського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року відмовити.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в десять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             С. О. Погрібний

                                                                                                            І. Ю. Гулейков

                                                                                                            В. В. Яремко