КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №756/17245/17                                            Головуючий у І інстанції -Шевчук А.В. 
апеляційне провадження №22-ц/824/10068/2021       Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
09 вересня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Гуля В.В.,
суддів  Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.,
за участю секретаря  Линок В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на заочне рішення Оболонського районного суду м.Києва від 26 жовтня 2020 року у справі за позовом Голови правління Обслуговуючого кооперативу «Садово-дачного товариства «Фронтовик» Сіліщука Бориса Івановича до ОСОБА_1 про знесення самочинного будівництва,-
                                                                 встановив:
У грудні 2017 року голова правління Обслуговуючого кооперативу «Садово-дачного товариства «Фронтовик» Сіліщук Б.І. звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із позовом до відповідача ОСОБА_1 про знесення самочинного будівництва будинку на території господарського двору Обслуговуючого кооперативу «Садово-дачного товариства «Фронтовик» за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 на земельній ділянці, яка відведена Обслуговуючому кооперативу «Садово-дачне товариство «Фронтовик» в 2009 року (на території господарського двору ОК СДТ «Фротовик» - м. Київ, вул. 1 Лінія, 7-6) незаконно збудував для своїх потреб двоповерховий будинок загальною площею 257,6 кв.м., на першому поверсі якого розташований магазин, а на другому та мансарді - жилі приміщення.
При цьому, позивач вказує, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11.05.2017 року у справі 2-4911/10, яке набрало законної сили, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання права власності на згадуваний самочинний двоповерховий будинок загальною площею 257,6 кв.м.
     Заочним рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 26 жовтня 2020 року  позов задоволено частково. Зобов`язано знести за рахунок ОСОБА_1 об`єкт самочинного будівництва - двоповерховий будинок, збудований ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - невідомий) на земельній ділянці на території Обслуговуючого кооперативу «Садово-дачного товариства «Фронтовик» за адресою: м. Київ, вул. 1 Лінія, 7-б.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: 

АДРЕСА_2 , РНОКПП - невідомий) на користь Обслуговуючого кооперативу «Садово-дачного товариства «Фронтовик» (місцезнаходження: м. Київ, вал. Дніпроводська, 100; ЄДРПОУ - 24362251) судовий збір у сумі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.
     Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову, оскільки позов поданий неналежною особою.  
     Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що пунктом п. 2.2 та 2.3 ч. 2 статуту обслуговуючого кооперативу «Садово-дачне товариство «Фронтовик» від 2007 року передбачено, що кооператив здійснює свою діяльність на землях, відданих в безстрокове користування для колективних садів, рішенням Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів №645/16 від 30.05.1979 року. Загальною площею близько - 8 га, для влаштуванням на них 196 (сто дев`яносто шести) земельних ділянок розміром - 400 м.кв. кожна. Місцезнаходження: АДРЕСА_3 .
Частиною 6.17 статуту обслуговуючого кооперативу «Садово-дачне товариство «Фронтовик» від 2007 року передбачено, крім іншого, що голова правління як посадова особа кооперативу має право представляти кооператив у судах.
Із відповіді Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві від 09.06.2017 року № 10/26-16/0906/02/2, вбачається, що останні не реєстрували документів дозвільного та декларативного характеру, які б надавали право на виконання ОСОБА_1 підготовчих та будівельних робіт, а також документів», що свідчать про прийняття об`єкту в експлуатацію за адресою: АДРЕСА_1 , на території обслуговуючого кооперативу «Садово-дачне товариство «Фронтовик» «Фротовик».
При цьому, відповідач ОСОБА_1 , самочинно, без будь-якої дозвільної чи проектної документації, на земельній ділянці, яка йому для цього не відводилась збудував двоповерховий будинок.
Самочинне будівництво даного об`єкту ОСОБА_1 також підтверджується рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11.05.2017 року у справі № 2-4911/10 (провадження 22-ц/796/4777/2017), вказане рішення набрало законної сили. Окрім того, у рішенні встановлено, що будинок частково розташовано на земельних ділянках, які належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а отже має місце порушення їх прав.
Задовольняючи позов частково, суд виходив з того, що доказів, які б засвідчували, що будівництво двохповерхового будинку здійснено відповідачем на земельній ділянці відповідного цільового призначення, яка надана йому у власність чи у користування до будівництва чи після у порядку, визначеному ст. ст. 81, 123 ЗК України, ОСОБА_1 не надано.
Ураховуючи те, що самочинно споруджений відповідачем двоповерховий будинок порушує право позивача та створює позивачеві перешкоди у використанні за цільовим призначенням земельної ділянки, суд дійшов висновку про необхідність знести згаданий об`єкт самочинного будівництва за рахунок відповідача.
 Проте такі висновки не відповідають обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

Як роз`яснено в пунктах 4, 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва), при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.
Самочинним також вважається будівництво хоча і на підставі проекту, але за наявності істотних порушень зазначених норм та правил як у самому проекті, так і при будівництві, за наявності рішень спеціально уповноважених органів про усунення порушень.
Будівництвом об`єкта нерухомості на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, вважається спорудження таких об`єктів на земельній ділянці, що не віднесена до земель житлової й громадської забудови, зокрема, наданій для ведення городництва, сінокосіння, випасання худоби тощо, цільове призначення або вид використання якої не змінено в установленому законом порядку.
Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою.
Не може вважатися наданням земельної ділянки лише рішення компетентного органу влади про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або для розробки проекту забудови.
Під метою надання земельної ділянки слід розуміти вид використання земельної ділянки (стаття 19 ЗК, Класифікація видів цільового призначення земель, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року N 548), зазначений у рішенні відповідного компетентного органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у користування або передачу у власність з урахуванням цільового призначення земельної ділянки.
Під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України N 3038-VI дозвільний документ (статті 35 - 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об`єкту і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.
Під проектом слід розуміти залежно від категорії об`єкта будівництва відповідний склад документації, визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону України N 687-XIV, отриманої відповідно до статей 29, 31 Закону N 3038-VI, а також будівельний паспорт та технічні умови, отримані відповідно до статей 27, 30 зазначеного Закону.
Будівництвом, яке здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, вважається у тому числі будівництво, яке хоча і здійснюється за наявності проекту, але з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров`ю людини у разі невиконання приписів інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил тощо.
  Відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування.
У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила 

самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК).
Відповідно до положень статті 38 Закону N 3038-VI право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об`єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред`явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об`єкта є неможливою.
Таким чином, з урахуванням змісту статті 376 ЦК України в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 цього Кодексу вимоги про знесення самочинно збудованого нерухомого майна на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту такого порушення самочинною забудовою.
Встановлено, що справа розглянута за відсутності відповідача ОСОБА_1 , який до апеляційної скарги надав протокол № 218 від 12.08.2007 року (а.с. 140), згідно якого на засіданні правління обслуговуючого кооперативу «Садово-дачне товариство «Фронтовик» «Фротовик» прийнято рішення прийняти ОСОБА_1 до членів кооперативу, а також прийнято рішення про виділення йому земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , на території обслуговуючого кооперативу «Садово-дачне товариство «Фронтовик» «Фротовик», площею 0,4 га для садівництва та будівництва дачного будинку (котеджу), де він збудував для своїх потреб двоповерховий будинок загальною площею 257,6 кв.м., на першому поверсі якого розташований магазин, а на другому та мансарді - жилі приміщення.
В технічному паспортні, який був виготовлений на замовлення відповідача вказано, що самочинно збудований відповідачем будинок загальною площею 257,6 кв.м. розташований на земельній ділянці площею 240 кв.м., з яких під будинком та господарськими будівлями - 134 кв.м. під зеленими насадженнями - 106 кв.м.
Отже будинок, хоча і самочинно збудований, проте збудований на відведеній відповідачу земельній ділянці.
Крім того, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 11.05.2017 року у справі № 2-4911/10 (провадження 22-ц/796/4777/2017), що набрало законної сили, встановлено, що будинок частково розташовано на земельних ділянках, які належать ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а отже має місце порушення їх прав.
Статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За таких обставин, коли з позовом, враховуючи заявлені ним підстави, звернулася до суду про знесення самочинного будівництва особа, порушених, невизнаних або оспорюваних  прав, свобод чи законних інтересів якої судом не встановлено, правових підстав для задоволення такого позову не має.
Суд першої інстанції неповно встановив фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, що призвело до порушення норм матеріального та процесуального права та прийняття помилкового рішення у справі.
       Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:
 
Апеляційні скаргиОСОБА_1 задовольнити.
 
Заочне рішення Оболонського районного суду м.Києва від 26 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.
Позовну заяву Голови правління Обслуговуючого кооперативу «Садово-дачного товариства «Фронтовик» Сіліщука Бориса Івановича до ОСОБА_1 про знесення самочинного будівництва залишити без задоволення. 
   Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

 
Суддя-доповідач                                                                  В.В. Гуль
 
Судді                                                                                     Ю.О. Матвієнко 
 
                                                                                                        Я.С. Мельник