УХВАЛА

11 жовтня 2021 року 
м. Київ

справа №  910/14802/20 
Верховний Суд у складі  колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Булгакової І. В.(головуючий), Львова Б. Ю. та Селіваненка В.П., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Запорізького обласного центру з гідрометеорології (далі- Гідрометцентр) 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2021
за позовом Гідрометцентру
до приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України"
про стягнення 25    169,68 грн та укладання договору,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - державне підприємство обслуговування повітряного руху України, 

ВСТАНОВИВ:
Гідрометцентр 21.07.2021 (згідно з відміткою на конверті) звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №910/14802/20. Водночас у касаційній скарзі скаржник просив поновити строк на касаційне оскарження. 
Ухвалою Верховного Суду від 19.08.2021 касаційну скаргу Гідрометцентру залишено без руху у зв`язку з тим, що скарга подана з пропуском строку, а підстави, наведені у клопотанні для поновлення строку, визнані Судом неповажними, а також до скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі; надано скаржнику строк для усунення недоліків до 20.09.2021.
20.09.2021 на електронну адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду представником Гідрометцентру, адвокатом Кошман О.П., направлено заяву про усунення недоліків, в якій скаржник на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження зазначає, що останній подав касаційну скаргу до апеляційного господарського суду через систему "Електронний суд" 20.07.2021 (докази додаються), тобто в межах двадцятиденного строку з дати отримання копії оскаржуваної постанови, а тому строк на касаційне оскарження підлягає поновленню. 
Разом з тим у вказаній заяві скаржник просить продовжити йому строк для усунення недоліків, зокрема, щодо сплати судового збору за подання касаційної скарги, посилаючись на те, що останній є бюджетною неприбутковою організацією та повністю фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, а оскільки станом на 20.09.2021 кошторисні призначення для сплати видатків відсутні, то Гідрометцентр позбавлений можливості сплатити судовий збір у обсязі та в строк, визначені ухвалою Верховного Суду від 19.09.2021 про залишення касаційної скарги без руху, а тому скаржнику необхідний додатковий час для отримання коштів, орієнтовний строк  надходжень  яких запланований до кінця жовтня 2021 року.
За приписами частин першої та другої статті 119 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.  Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. 
Зміст наведеної норми свідчить, що за заявою учасника може бути продовжений тільки строк, який встановлений судом і який не сплив на час звернення учасника справи із заявою. Процесуальний строк може бути продовжений також з ініціативи суду. Разом з тим, на відміну від поновлення процесуального строку, вирішення судом питання про продовження процесуального строку не обумовлене вчиненням учасником процесуальної дії. Навпаки, процесуальний закон виходить з того, що процесуальний строк продовжується для вчинення процесуальної дії, яка ще не вчинена. 
При цьому, оскільки у тих випадках, коли суду процесуальним законом надано право встановити строк в межах певного строку, встановленого ГПК України, суд також не може продовжити строк понад встановлений ГПК України строк. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2018 у справі №  904/5995/16.
Згідно з положеннями частин першої, сьомої статті 116 названого Кодексу перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Отже, приписами частини другої статті 174 ГПК України закріплено крайній процесуальний строк на усунення недоліків заяви/скарги, який не може бути продовжено судом у порядку частини другої статті 119 ГПК України, оскільки його максимальна межа визначена законом - ГПК України.
Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 цього Кодексу учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Ухвалу суду від 19.08.2021 про залишення касаційної скарги без руху скаржником отримано 07.09.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням поштового відправлення, яке повернулося на адресу Суду а, отже, як було встановлено Судом у вказаній ухвалі від 19.08.2021, скаржник був зобов`язаний усунути недоліки касаційної скарги у строк до 20.09.2021.
Отже, враховуючи, що скаржник звернувся із заявою про усунення недоліків 20.09.2021, тобто в останній день встановленого судом строку, то, з урахуванням наведеного вище, у Суду відсутні підстави для продовження  строку на усунення недоліків у зв`язку з тим, що нормами ГПК не передбачено додаткові строки для усунення недоліків апеляційної скарги, оскільки  приписами частини другої статті 174 ГПК України закріплено крайній процесуальний строк на усунення недоліків заяви/скарги, який не може бути продовжено судом у порядку частини другої статті 119 ГПК України, тому що його максимальна межа визначена ГПК України.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Отже, як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.
З огляду на викладене клопотання скаржника про продовження строку для усунення недоліків задоволенню не підлягає.
Згідно з частиною четвертою статті 174 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.
Відповідно до частини п`ятої статті 292 ГПК України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.
З урахуванням наведеного, Суд дійшов висновку, що скаржником не усунуто недоліків поданої ним касаційної скарги, оскільки на порушення вимог пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України не додано доказів сплати судового збору, що є підставою для її повернення без розгляду як такої, що не відповідає вимогам процесуального закону щодо її змісту і форми. 
Керуючись статтями 119, 234, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:
1. Відмовити у задоволенні клопотання Запорізького обласного центру з гідрометеорології про продовження строку на усунення недоліків касаційної скарги в частині сплати судового збору.
2. Касаційну скаргу Запорізького обласного центру з гідрометеорології на постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №910/14802/20 повернути скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                      І. Булгакова

Суддя                                                                                                      Б. Львов

Суддя                                                                                                      В. Селіваненко