КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 33/824/3288/2021                                                                                                         Суддя І інстанції - Перекупка Г.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП                                                                                                 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
07 жовтня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Сучкова О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2021 року, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -  
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ,
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2021 року,  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 454,00 грн.
Постановою суду встановлено, що  ОСОБА_1 , 24.04.2021 о 22:30 год. в с. Софіївська Борщагівка по вул. А.Шалімова, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, а саме: керував автомобілем Mercedes 280, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - Правила дорожнього руху), яким передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, адвокат Сучков О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Перекупки Г. А. від 18.06.2021 у справі № 369/6542/21, а провадження у справі про адміністративне правопорушення №369/6542/21 закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог адвокат Сучков О.С. зазначає, що матеріалами справи № 369/6542/21 не доведено наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , оскільки матеріали не містять доказів факту керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом, а сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути єдиним достатнім доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. За своєю правовою природою такий документ не є самостійним беззаперечним доказом, оскільки складений стороною обвинувачення, а тому викладені в ньому обставини повинні бути перевірені судом за допомогою аналізу інших доказів. 
Іншими наявними в матеріалах справи №369/6542/21 доказами факт керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом 24.04.2021 о 22:30 год. не підтверджується, крім того, ОСОБА_1 з`являвся у судові засідання у справі №369/6542/21 та усно надавав суду пояснення щодо обставин складання Протоколу, та категорично заперечував проти керування транспортним засобом, однак, як зазначає адвокат в апеляції, з невідомих причин у тексті оскаржуваної постанови про це взагалі не зазначено, тобто судом під час винесення Постанови взагалі не було надано оцінки відповідним доказам. 
Також,  в матеріалах справи № 369/6542/21 наявні пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких незрозуміло чи саме ОСОБА_1 керував автомобілем та ким був зупинений автомобіль, яким нібито керував ОСОБА_1 та в поясненнях, свідки не згадують один про одного, при цьому вказані пояснення заповнені одним почерком.
Також, апелянт зазначає, що ним в суді першої інстанції було подано клопотання про виклик свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказане клопотання було мотивоване необхідністю підтвердження або спростування обставин керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Зазначене клопотання було задоволене судом і свідків було викликано у судове засідання. Однак, з невідомих причин свідки у судові засідання не з`явилися.
Крім  того, апелянт, наголошує на тому, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, який чітко регламентований нормами чинного законодавства, а саме Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Мінстерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України, оскільки ОСОБА_1 поліцейськими було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння тільки за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», та посилається на пояснення свідків, з яких вбачається що ОСОБА_1 не пропонувалося пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.    
Таким чином, апелянт вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, в судовому засіданні, 16.07.2021 подано доповнення до апеляційної скарги, в яких апелянт зазначає, що наявні  у  справі пояснення свідків необхідно перевірити шляхом допиту останніх в судовому засіданні, та зазначає, що між ОСОБА_1 та вказаними свідками стався конфлікт ще до прибуття працівників поліції, а тому вважає, що їх пояснення є упередженими, та вони не могли бути залучені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, на думку апелянта, суд неправильно з`ясував обставини справи, і як наслідок прийшов до невірного рішення.  
 
Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка  притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , пояснення захисника Нечваля  Я.В., який підтримав апеляційну скаргу колеги, та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи в повному обсязі, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона підлягає  частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення,  відповідно  до  вимог  ст. 251  КУпАП, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Цих вимог закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддя місцевого суду дотримався не в повному  обсязі, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 130 КУпАПпередбачена відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, коли особі інкримінується керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, може бути будь-яка особа, що досягла шістнадцятирічного віку (ст. 12 КУпАП), яка керувала транспортним засобом.
При цьому, відповідно  до  п. 27   Постанови  Пленуму  Верховного Суду  України № 14  від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами  України законодавства у справах   про деякі   злочини  проти безпеки дорожнього руху та  експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водій під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того, керує особи транспортним засобом, який рухається своїм  ходом чи за допомогою буксирування. 
Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення  вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ААБ №233762 від 24.04.2021,  ОСОБА_1 , 24.04.2021 о 22:30 год. в с. Софіївська Борщагівка по вул. А.Шалімова, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, а саме: керував автомобілем Mercedes 280, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
З  апеляційної скарги захисника  вбачається, що однією з підстав для скасування постанови суду останній вказує на те, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував автомобілем Mercedes 280, д.н.з. НОМЕР_2  24.04.2021 року о  22:30 год. в с. Софіївська Борщагівка по вул. А.Шалімова.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив що, 24.04.2021 приїхав додому на вул. А.Шалімова в с. Софіївська Борщагівка та припаркував автомобіль на стоянці, та продовжив в ньому перебувати разом зі своїм товаришем, де слухали музику. Пізніше, хвилин за 15-20, до нього підійшли дві особи, та на підвищеному тоні сказали, щоб вимкнув музику, на що ОСОБА_1 відмовився, і після чого між ОСОБА_1 та цими двома особами виник словесний конфлікт, в ході якої, один з цих чоловіків повідомив, що викличе поліцію. Потім ці особи пішли, та через який час, близько 22:00 - 22:30 до автомобіля ОСОБА_1 , підійшли працівники поліції з особами, які йому робили зауваження за гучну музику, та почали стверджувати,  що ніби - то ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.  Він ( ОСОБА_1 ) це категорично заперечував, та повідомив працівникам поліції, що нікуди він в стані сп`яніння не їздив, стоїть вже тривалий час на парковці та з товаришем слухають музику. На що йому працівники поліції запропонували прийти огляд за  допомогою  приладу Драгер, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився, оскільки не керував транспортним засобом. В подальшому працівники поліції повідомили свідкам,  що оскільки ОСОБА_1 відмовляється пройти тест за  допомогою приладу  Драгер,  то  це  є  правопорушенням  та розпочали складати протокол про адміністративне правопорушення. По закінченні складання  протокола, ОСОБА_1 ознайомили зі  змістом  такого  протоколу та на цьому оформлення матеріалів закінчилося. Також ОСОБА_1 зазначив, що ці особи, які в подальшому були свідками, не могли бачити як він керував автомобілем, та наголосив, що їх свідчення є упередженими, оскільки на початку цієї ситуації він мав з ними словесний конфлікт. Тому ОСОБА_1  впевнений, що свідки його оговорюють. 
Наведені    пояснення  ОСОБА_1   та  доводи  апеляційної скарги захисника  про те, що  ОСОБА_1    не  керував  транспортним  засобом марки«Mercedes 280», д.н.з. НОМЕР_2 по вул. А.Шалімова в с. Софіївська Борщагівка, апеляційний суд  вважає  безпідставними,   адже, вони   спростовуються  наявними  у  справі  доказами.
Так, з наявних  у  справі  письмових пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається,  що  він   24.04.2021  року  о  22 год.  30 хв.    керував  своїм  автомобілем  та  помітив  водія,  який  керував автомобілем без  світла  фар. В  подальшому  водій  цього автомобіля  моргнув  фарами,   вони зупинились.  Коли він (свідок) підійшов до  вказаного автомобіля,  то виявив  водія,  який  знаходився в  стані  сильного  алкогольного  сп`яніння. В  подальшому   цим  водієм  виявився  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  який  намагався  втекти.  
З наявних  у  справі   письмових  показань  свідка  ОСОБА_3 вбачається, що  24.04.2021  р. близько   22  год.  30 хв. він  помітив   у подвір`ї   будинку по  вул. Шалімова, що  автомобіль  марки  Mercedes, д.н.з. НОМЕР_2 поводить себе неадекватно, а в  подальшому дане  авто  було  помічено біля  будинку, та  зупинено  водієм. Водієм  виявився    ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,  який  знаходився  в  стані  сильного алкогольного сп`яніння.  
Показання  обох  свідків  в  тій  частині,  що  о  22  год. 30 хв. водій  автомобіля  Mercedes, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1   здійснював керування вказаного  транспортного засобу  є  послідовними  і  сумнівів в  цій   частині  не  викликають.
При  цьому,  та  обставина,  що   у  наведених  показаннях  свідків   вони  не  вказують  один  про  одного,  на  чому  наголошує  в  апеляційній  скарзі  захисник,  ніяким   чином   не свідчить  про  неправдивість   пояснень  свідків. 
Крім  того,  та  обставина,  що   показання   обох  свідків  написані одним почерком, також  не  ставить  під  сумнів  їх  правдивість.  Більш  того,  з   власноруч  написаних   фраз  свідками "З  моїх  слів написано  вірно,  мною  прочитано"  та  почерку,  яким складено  протокол   про адміністративне  правопорушення  вбачається,  що показання свідків  записані  особою,  уповноваженою  на  складання  протоколу,  що  не заборонено вимогами  чинного КУпАП.
Як  і не  може  свідчити  про неправдивість  наявних у  справі  письмових   показань свідків, неявка  останніх  в  судове  засідання.    
Будь - яких  доказів на  підтвердження  доводів  апеляційної  скарги  про  те, що   між ОСОБА_1   та  вказаними  свідками   виник   конфлікт,  наявність  якого могла б свідчити про упередженість чи необ`єктивність свідків, матеріали  справи  не  містять.  
Оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, доходжу висновку, що доводи  апеляційної скарги адвоката  Сучкова  О.С. про некерування ОСОБА_1 транспортним засобом є необґрунтованими, та повністю спростовуються дослідженими в суді матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а тому доводи  апеляційної с карги в  цій  частині розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.
Разом  з тим, переглядаючи справу в межах поданої апеляційної скарги, вважаю, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, яким передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки процедура проведення такого огляду, яка чітко регламентована статтею 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією, була порушена.
            Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
            Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку.
            За положеннями ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
            Зазначені вимоги закону також відображені і в п. 7 розділу 1 Інструкції, в якому визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. При цьому в п. 6 Порядку вказано, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; водночас у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 8 Порядку).
            Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 встановлено, що суддя місцевого суду при розгляді цієї справи дотримання працівником поліції зазначених вимог закону та підзаконних нормативних актів під час складання протоколу про адміністративне правопорушення належним чином не перевірив та, хоча і дослідив письмові матеріали справи, але не звернув уваги на те, що вони частково не узгоджуються між собою та не доводять в  повному обсязі обставин, викладених у протоколі, отже висновки судді в постанові про невиконання водієм  ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР не відповідають фактичним обставинам провадження.
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ  № 233762 від 24.04.2021 року, ОСОБА_1 цього  ж  дня о 22:30 год. в с. Софіївська Борщагівка по вул. А.Шалімова, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, а саме: керував автомобілем Mercedes 280, д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с. 1).
Зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутня інформація про те, які види огляду на стан алкогольного сп`яніння пропонувалися водію (на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу чи в закладі охорони здоров`я, або після відмови від огляду на місці зупинки транспортного засобу в закладі охорони здоров`я) і лише вказано про відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку.
            Зі змісту письмових пояснень свідка  ОСОБА_3 , які долучені до протоколу, слідує, що в йогоприсутності  ОСОБА_1 відмовився від пропозиції працівника поліції пройти огляд в   установленому  законом порядку  на стан алкогольного сп`яніння, без  конкретизації  виду  огляду (а.с. 3). 
            Разом  з  тим,  з   письмових   пояснень  свідка  ОСОБА_2 ,   які  також  долучені  до  протоколу,  вбачається, що  ОСОБА_1   в  його  присутності відмовився проходити  лише тест  на  стан  алкогольного  сп`яніння.
            Відтак, в  цій  частині   пояснення  свідків  містять  розбіжності, усунути  які  не  вдалось за  можливе,  оскільки,  на  неодноразові  виклики  свідків як  в  судове  засідання  суду  першої інстанції, так  і  суду  апеляційної  інстанції,  останні  до суду не з`явились.  
            Відеозапису  даних  подій   матеріали  справи не  містять,  і на  адвокатський  запит  до  управління  поліції  він  наданий  не  був. 
            Аналізуючи  різні  пояснення  свідків  в  частині  відмови  від  проходження огляду,  при цьому,  враховуючи, що  такі  пояснення  писала  особа,  уповноважена  на  складання протоколу,  і  розуміла  значення термінів "в   установленому  законом  порядку" та   " лише  тесту  на  стан  сп`яніння", вбачається  порушення  працівниками  поліції  вимог  закону,  адже,  з  показань  свідка  ОСОБА_2   вбачається, що   ОСОБА_1 не  пропонували пройти  тест  в  медичному закладі, що  є  обов`язковим.
Враховуючи, що після фактичної відмови водія  ОСОБА_1 від проведення огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, згідно  показань  свідка   ОСОБА_2 , працівники поліції, в порушення передбаченої ст. 266 КУпАП та Інструкцією процедури проведення огляду водія на стан сп`яніння, не пропонували водію проведення огляду   в   медичному  закладі,  то відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку.
             Оцінюючи наявні в справі докази, доходжу висновку, що доводи  апеляційної скарги адвоката Сучкова О.С. про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду є обґрунтованими, а матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять достатніх та належних доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України, яким передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки процедура проведення такого огляду, яка чітко регламентована статтею 266 КУпАП та вищезазначеною Інструкцією, була порушена.
            Відтак, відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження доказами по справі. При цьому, сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом винуватості особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
            З огляду на викладене, вважаю, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддею місцевого суду не в  повній  мірі було дотримано вимог, передбачених ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, унаслідок чого, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, суддя дійшов необґрунтованого висновку про доведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду обставини за результатами оцінки наявних у матеріалах справи про адміністративне правопорушення доказів в їх сукупності, з огляду на положення ст. 62 Конституції України, за змістом яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.06. 2021 підлягає скасуванню з прийняттям рішення про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
            Таким чином, апеляційна скарга адвоката Сучкова О.С. підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
 
п о с т а н о в и л а:
 
Апеляційну скаргу адвоката Сучкова О.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 червня 2021 року, якою  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - скасувати.
 Провадження у  справі про  притягнення ОСОБА_1 до  адміністративної  відповідальності за ч. 1  ст. 130  КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1  складу вказаного адміністративного правопорушення.
Постанова оскарженню не підлягає.   
              
   Суддя   
Київського апеляційного суду                                                                  Л.І. Кепкал