ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" листопада 2021 р.                                      Справа №914/1309/19
м.Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого – судді                              МАТУЩАК О.
суддів:                                                  БОНК Т.
                                                            ЯКІМЕЦЬ Г.

за участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.
Представники сторін у судове засідання не з`явилися.

розглянувши апеляційну скаргу                    Товариства з обмеженою відповідальністю “Нафта-Львів”, м. Львів б/н від 31.03.2021
                    
на рішення           Господарського суду Львівської області від 02.03.2021, повне рішення 12.03.2021 (суддя Бортник О.Ю.) 

у справі                                                  №914/1309/19

за позовом                                                  Товариства з обмеженою відповідальністю “Нафта-Львів”, м. Львів

до відповідача:                                        Львівської міської ради, м. Львів

про                                                             визнання договору оренди земельної ділянки поновленим, а додаткової угоди до договору - укладеною

ВСТАНОВИВ:

Суть спору.
До Господарського суду Львівської області звернулося ТОВ “Нафта-Львів” із позовом до Львівської міської ради про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим, а додаткової угоди №1 до договору – укладеною.
В подальшому позивачем подано до суду першої інстанції заяву про відмову від частини позовних вимог, а саме: частини пунктів додаткової угоди, що міститься у прохальній частині позовної заяви. Одночасно позивач просив суд визнати додаткову угоду № 1 до договору оренди землі укладеною в редакції, яку викладено у прохальній частині заяви від 01.03.2021 про відмову від частини позовних вимог.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.12.2012 закінчився п`ятирічний строк дії договору оренди, у зв`язку із чим, у визначені законом та договором строки, позивач звертався до Львівської міської ради із листами про поновлення вказаного договору. Проте відповідач на вказані листи позивача у спосіб, встановлений ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (далі – Закон), не прореагував, рішення про поновлення чи відмову у поновленні договору оренди землі на новий строк не прийняв. Натомість у відповідь на лист про наміри продовжувати користуватися земельними ділянками позивач отримував листи Департаменту містобудування і Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Львівської міської ради, в яких йому запропоновано для вирішення питання поновлення договору додатково надати Львівській міській раді пакет документів, перелік і надання яких не передбачено положеннями ст. 33 Закону. Вважає, що згідно з імперативними приписами ч. 6 ст. 33 Закону додаткова угода до договору оренди про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.03.2021 прийнято відмову ТОВ «Нафта-Львів» від частини позовних вимог, в цій частині провадження закрито; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду мотивоване тим, що в матеріалах справи відсутні докази надіслання позивачем проекту додаткової угоди, яку долучено до позовної заяви, разом із заявою про намір продовжити користування земельною ділянкою. Доводи відповідача щодо неможливості поновлення договору від 2008 року на тих самих умовах є обґрунтованими, адже сторони не досягли згоди щодо істотних умов договору оренди землі. Враховуючи зазначене, визнання судом укладеною додаткової угоди в запропонованій редакції та поновлення в зв`язку із цим дії договору оренди земельної ділянки суперечитиме ст. 627 ЦК України, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.
Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу та інших учасників справи. 
Позивачем подано апеляційну скаргу на зазначене рішення суду, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги про визнання додаткової угоди №1 до договору оренди землі від 07.03.2008 укладеною в запропонованій апелянтом редакції. Покликається на неповне дослідження судом матеріалів справи, не надання судом правової оцінки наявним у справі доказам, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає такі обставини:
-          апелянт належно виконує обов`язки за договором оренди, що не заперечується відповідачем;
-          у встановлений законом строк до закінчення строку дії договору звернувся до Львівської міської ради із листом №23 від 15.10.2012, в якому повідомив міську раду про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк;
-          до вказаного листа орендарем було долучено проект додаткової угоди, про що випадково не зазначено у тексті листа, однак підтверджується у наступних зверненнях позивача до відповідача;
-          позивач продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою, сплачує орендну плату у повному обсязі відповідно до умов договору та з урахуванням щорічних коефіцієнтів індексації плати за землю. При цьому, орендна плата приймається відповідачем без застережень;
-          позивач безпідставно ухиляється від укладання додаткової угоди та вимагає для його поновлення подання переліку додаткових документів;
-          відповідач не приймав жодного рішення у формі ухвали щодо відмови у поновленні вказаного договору та письмово не повідомив позивача у місячний строк про відмову у його поновленні, що свідчить про бездіяльність міської ради та її недобросовісну поведінку.
У поданому відзиві Львівська міська рада просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення господарського суду – без змін. Покликається на те, що спірний договір оренди землі не може бути поновлено на тих самих умовах, оскільки з 01.01.2017 змінилася нормативна грошова оцінка земель Львова, що є підставою для перегляду розміру орендної плати. Оскільки між сторонами не було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, реалізація позивачем переважного права на поновлення договору оренди землі є неможливою, а тому спірний договір є припинений.
Інших клопотань, заяв в порядку  ст. 207 ГПК України  сторонами заявлено не було.
В судове засідання представники сторін не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був завчасно повідомлені, оскільки усі процесуальні документи у справі надсилалися їм на електронні пошти, зазначені у поданих ними документах.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи зазначене, а також те, що явка представників учасників у справі в судове засідання не визнавалася обов`язковою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін у справі.
Фактичні обставини справи.
Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, Львівська міська рада прийняла ухвалу № 1458 від 27.12.2007 «Про продовження ТОВ «Нафта-Львів» терміну оренди земельних ділянок на вул. Кульпарківській і вул. Зеленій у м. Львові», відповідно до якої ухвалила продовжити Товариству строк оренди низки земельних ділянок для будівництва автозаправних станцій за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення за функцією використання - землі комерції. До цих ділянок включено земельну ділянку на вул. Кульпарківській (права сторона від в`їзду в місто)  площею 0,0252 га у межах червоних ліній з обмеженнями – з терміном оренди 5 років.
На підставі вказаної ухвали, 07.03.2008 між Львівською міською радою (орендодавець) та ТОВ «Нафта-Львів» укладено договір оренди землі (надалі - договір). Згідно умов договору позивач зобов`язався надати відповідачу у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0, 0252 га, в тому числі озеленення 0, 0252 га (кадастровий №4610136900:09:006:0005), яка розташована у м. Львові, вул. Кульпарківська (права сторона від в`їзду в місто) для будівництва автозаправних станцій. 
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 109  360, 44 грн (п.5 договору). 
Пунктом 9 договору визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 10  936, 04 грн в рік, що становить 10 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Факт надання земельної ділянки у користування підтверджує двосторонній акт приймання-передачі об`єкта оренди від 06.10.2008.
Згідно з умовами п.8 договору, строк дії останнього п`ять років до 27.12.2012. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
На виконання умов договору, ТОВ «Нафта-Львів» звернулася до Львівської міської ради із листом №23 від 15.10.2012 з проханням поновити договір оренди на новий строк на 5 років. Позивач зазначає, що до вказаного листа ним долучено проект додаткової угоди. Позивач неодноразово звертався до Львівської міської ради із листами з проханням поновити договір оренди (№34 від 12.11.2013, №1 від 11.02.2016, №7 від 09.03.2016, №10 від 08.04.2016,№21/09-2 від 21.09.2021, №09/10-1 від 09.10.2017, №10/11-1 від 10.11.2017, №17/01/18-1 від 17.01.2018, №15-11/2 від 15.11.2018, №30/11-1 від 30.11.2018, №04/12-1 від 04.12.2018, №28/01-1 від 28.01.2019, №05/02-1 від 05.02.2019, №15/03-1 від 15.03.2019,
На зазначене та повторні звернення позивача про поновлення договору оренди, Львівською міською радою неодноразово надавалися відповіді у листах від: 04.12.2013 №2403-2вих-1291, 26.12.2013 №2403-2вих-1368, 20.01.2014 №2403-2вих-65, 26.02.2016 №2403-вих-705, 12.10.2017 № 2403-5136, 28.09.2017 №2403-вих-4936, 31.08.2017 № 2403-вих-4541, 18.12.2017 № 2403-6309, 30.11.2018 № 2403-5929, 14.06.2018 № 2403-3001, 26.11.2018 № 2403-5872, 28.12.2018 № 2403-6403, 26.02.2019 №2403-723, 18.04.2019 №2403-1655, у яких, зокрема, зазначено:
- ухвалою Львівської міської ради №631 від 30.06.2016, введеною в дію з 01.01.2017, затверджено нову нормативну грошову оцінку земель міста Львова;
- на даний час розмір орендної плати за землю визначається на підставі витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку землі, виданих відділом Держгеокадастру у 2017 році;
- згідно з ухвалою Львівської міської ради №2372 від 14.09.2017, для продовження дії договору оренди землі необхідно подати документи відповідно до встановленого переліку.
Враховуючи те, що позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, але відповідач ухиляється від укладення додаткової угоди до договору, ТОВ «Нафта-Львів» звернулася до суду із цим позовом.
Оцінка суду.
Відносини, пов`язані з орендою землі, серед іншого, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".
За приписами ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.
Згідно із ч. 1-6 ст.33 закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.
При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Отже, норма статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині 2 цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. Водночас орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проекті додаткової угоди, яку надав орендар.
Незалежно від того, чи бажають сторони змінити умови оренди на майбутнє, покладення на орендаря обов`язку з надсилання листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проектом відповідної додаткової угоди до спливу строку цього договору є вигідним для обох сторін і не є надмірно обтяжливим для будь-кого із них. Якщо орендар розраховував на відсутність потенційних орендарів (про яких орендодавець не зобов`язаний повідомляти) та завчасно не надіслав орендодавцеві лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі, а просто продовжив користуватися земельною ділянкою після спливу строку цього договору, він втрачав право оренди та ризикував отримати відмову орендодавця в укладенні нового договору оренди землі (аналогічні правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.
Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені Законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц, від 22.09.2020 у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18).
Із системного аналізу статті 33 Закону України «Про оренду землі» вбачається, що для реалізації переважного права на поновлення договору оренди принципово важливим є дотримання обома сторонами договору визначених Законом строків: орендарем - для повідомлення орендодавця про намір поновити договір оренди, орендодавцем - для відповіді на своєчасно надіслане звернення орендаря. 
При цьому, апеляційний господарський суд звертає увагу, що обов`язок орендодавця розглянути в місячний строк звернення орендаря виникає тільки у випадку виконання орендарем взятого на себе обов`язку повідомлення орендодавця про свій намір у строк, погоджений сторонами в договорі оренди.
Відповідно до умов договору такий припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено. Таким чином, строк дії спірного договору оренди землі закінчився 27.12.2012.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 15.10.2012 позивач звернувся до відповідача з листом № 23, в якому просив продовжити термін оренди земельних ділянок для будівництва автозаправних станцій, зокрема земельної ділянки, яка знаходиться на вул. Кульпарківській (права сторона від в`їзду в місто)  площею 0,0252 га у межах червоних ліній. Проте, в матеріалах справи немає доказів долучення до цього листа додаткової угоди (опису вкладення в цінний лист, де б зазначався перелік надісланих разом з листом № 23 від 15.10.2012 документів). Більше того, в самому тексті листа не зазначено, що до нього додається проект додаткової угоди.
Покликання апелянта на долучення до вказаного листа проекту додаткової угоди, яке підтверджується наступними листами позивача до міської ради, суд оціню критично з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що ні у вперше поданому позивачем листі, ну у листі №34 від 12.11.2013 не йдеться про долучення та/або наявність проекту додаткової угоди, а також про її укладення. Товариство лише просило продовжити договір оренди на новий строк.
Лише у листі №1 від 11.02.2016 ТОВ «Нафта-Львів» просило підписати і скріпити печаткою три долучених оригінали примірника додаткової угоди про поновлення договору оренди на новий строк (на 5 років) на тих самих умовах. При цьому до позовної заяви долучено проект додаткової угоди в редакції лише 2016 року та 2019 року, що ще раз спростовує докази позивача про існування такої в жовтні 2012 року.
Судова колегія зазначає, що наступні звернення позивача до міської ради також жодним чином не підтверджують надіслання Товариством проекту додаткової угоди 15.10.2012.
Отже, позивачем не доведено належними доказами дотримання порядку звернення до міської ради про поновлення договору оренди землі – повідомлення про намір продовжити користування земельною ділянкою із долученням проекту додаткової угоди.
Окрім цього апеляційний господарський суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 33 «Закону України «Про оренду землі» орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.
Таким чином, користуючись свободою договору, сторони мають можливість врегулювати строк звернення на власний розсуд, і у такому разі він має перевагу стосовно строку, зазначеного у вказаній статті (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.02.2021 у справі №915/1003/20.
В договорі сторони погодили, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
Проте, апеляційним господарським судом встановлено, що позивач звернувся до міської ради з повідомленням про намір продовжити термін дії договору оренди, пізніше, ніж за 90 днів до закінчення строку його дії, чим не виконав умов п.8 договору оренди землі від 07.03.2008.
Наведені обставини спростовують доводи скаржника про те, що він у встановлений Законом строк повідомив відповідача про свій намір продовжувати користуватися спірною земельною ділянкою на договірних засадах та надав відповідачу на розгляд та узгодження проект додаткової угоди, відтак, виконав вимоги ч. 1-4 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в чинній на той час редакції).
Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що у зв`язку із недотриманням орендарем процедури продовження такого договору, у орендодавця не виникло обов`язку розглянути в місячний строк звернення орендаря та надати письмову відповідь. Відтак відсутні підстави для дослідження та надання оцінки діям Львівської міської ради, а також долученим до матеріалів справи перепискам сторін у формі листів, які здійснювалися після припинення договору оренди.
Аргументи апелянта про те, що він продовжує користуватися спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору і продовжує вчасно сплачувати орендну плату не підтверджуються матеріалами справи та не входять до предмета доказування в цьому спорі, тому суд не надає їм правової оцінки.
Беручи до уваги наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що ТОВ «Нафта-Львів» не дотрималося вимог, передбачених ч.1-5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», що виключає можливість поновлення договору оренди землі від 07.03.2008 на підставі ч. 6 ст. 33 цього Закону та задоволення позовних вимог.
Відповідно ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірних та обґрунтованих висновків місцевого господарського суду, а тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.
Судові витрати.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням наведеного вище, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом.
Керуючись ст. ст. 11, 13, 74, 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281- 284 ГПК України, 
Західний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:

1.           Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Нафта-Львів” залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду Львівської області від 02.03.2021 у справі №914/1309/19 - без змін.

2.           Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.

Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Повний текст  постанови підписано 30.11.2021.

Головуючий (суддя-доповідач)                                                  О. МАТУЩАК

Судді                                                                                          Т. БОНК

                                                                                                    Г. ЯКІМЕЦЬ