УХВАЛА

23 листопада 2021 року 
м. Київ
Справа №  914/1446/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Волковицька Н. О. - головуючий, Міщенко І. С., Могил С. К., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Українського національного комітету Міжнародної ради з питань пам`яток і визначних місць 
на рішення Господарського суду Львівської області від 11.11.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 у справі
за позовом 1) Львівської обласної організації Національної спілки художників України, 
2) Українського національного комітету Міжнародної ради з питань пам`яток і визначних місць 
до 1) Виконавчого комітету Львівської міської ради,
2) Львівської міської ради, 
3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр розвитку нерухомості",
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів: 
1) Кабінет Міністрів України, 
2) Виконавчий комітет Львівської обласної ради, 
3) Міністерство культури та інформаційної політики, 
4) Львівська обласна державна адміністрація,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів-1, 2 - Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, 
про визнання незаконними (недійсними) та скасування рішень, ухвали і державного акта на право власності,

ВСТАНОВИВ:
05.10.2021 до Касаційного господарського суду надійшла касаційна скарга Українського національного комітету Міжнародної ради з питань пам`яток і визначних місць на рішення Господарського суду Львівської області від 11.11.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 у справі № 914/1446/19. 
Ухвалою Касаційного господарського суду від 25.10.2021 вищевказана касаційна скарга була залишена без руху на підставі частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) із наданням строку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали скаржникові, для усунення зазначеного в ній недоліку шляхом подання суду відповідної заяви з наведенням інших підстав для поновлення строку касаційного оскарження та наданням відповідних доказів на підтвердження цих підстав.
Крім цього вказаною ухвалою судом було визнано підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, наведені в поданій касаційній скарзі, неповажними.
Копію ухвали Верховного Суду від 25.10.2021 було надіслано скаржнику 29.10.2021 за вказаною ним у касаційній скарзі адресою: Андріївський узвіз, 5/31, м. Київ, 04071, яка також міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у відомостях про місцезнаходження цієї юридичної особи.
12.11.2021 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшло поштове повернення надісланої скаржнику копії ухвали Верховного Суду від 25.10.2021 у справі № 914/1446/19 з зазначенням про те, що адресат відсутній за вказаною адресою.
За змістом частини сьомої статті 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Будь-яких відомостей щодо наявності у скаржника інших поштових адрес матеріали касаційної скарги не містять.
Так, згідно з пунктом 4 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Заявник у свою чергу наділений правом ознайомлюватися із матеріалами справи, отримувати із них витяги, копії (стаття 42 ГПК України).
Крім цього, електронний варіант ухвали Касаційного господарсько суду від 25.10.2021 у справі № 914/1446/19 оприлюднено 26.10.2021 у Єдиному державному реєстрі судових рішень в мережі Інтернет за адресою http://reyestr.court.gov.ua/Review/89868773.
Варто зауважити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів для того, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (див. mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" і "Трух проти України").
Колегія суддів звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) (заява № 11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
За приписами до частин першої - четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Разом з тим протягом встановленого строку скаржник не усунув недоліки поданої ним касаційної скарги, зокрема не надав: заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших підстав для його поновлення і наданням відповідних доказів на підтвердження цих підстав.
Частиною третьою статті 292 ГПК України передбачено, якщо заяву про поновлення строку не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.
Виходячи з викладеного, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Українського національного комітету Міжнародної ради з питань пам`яток і визначних місць на рішення Господарського суду Львівської області від 11.11.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 у справі № 914/1446/19.
Керуючись статтями 120, 242, 234, 235, 292, 293 ГПК України, Верховний Суд 

УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Українського національного комітету Міжнародної ради з питань пам`яток і визначних місць на рішення Господарського суду Львівської області від 11.11.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 у справі № 914/1446/19.
2. Матеріали касаційної скарги на 29 (двадцяти дев`яти) аркушах повернути скаржникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Н. О. Волковицька
Судді                                                                                          І. С. Міщенко
                                                                                          С. К. Могил