П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 523/8246/21	
                                                                                                                                    Головуючий в І інстанції: Кремер І.О.
                                                                                                                 Місце та дата складання повного тексту рішення: м. Одеса, 22.11.2021р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –   Ступакової І.Г.
суддів             –   Бітова А.І.
                                               –   Лук`янчук О.В.
                        при секретарі –  Рябоконь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 22 листопада 2021 року за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Департаменту поліції Головного управління національної поліції у м. Києві Клітної Катерини Олександрівни, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інспектора Департаменту патрульної поліції Головного управління національної поліції у м. Києві Клітної К.О., Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. 
Позовна заява обґрунтована тим, що 02.10.2020 року постановою Серії 1АВ № 00959937 інспектора ДПП ГУНП у м. Києві Клітної К.О. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. ОСОБА_1 не погоджується із вказаною постановою з огляду на те, що ані дана постанова, ані матеріали адміністративної справи не містять відомостей щодо того, за яке саме правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, а також оскаржувана постанова не містить достатньо доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення. З огляду на вищевикладене, позивач просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким скасувати постанову Серії 1АВ № 00959937 від 02.10.2020 року інспектора ДПП ГУНП у м. Києві Клітної К.О., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України.
Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 22 листопада 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення від            22 листопада 2021 року, та прийняти нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі його адміністративний позов.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги доводи позивача про те, що в постанові не вказано конкретне місце вчинення правопорушення, не вказано з якою конкретно швидкістю рухався автомобіль позивача та яку конкретно максимальну швидкість було порушено, не вказано в постанові який конкретно пункт ПДР порушив водій.  
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 02.10.2020 року інспектором Департаменту патрульної поліції Клітною К.Ю. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії 1АВ № 00959937.
Так, із вказаної постанови вбачається, що 02.10.2010 року о 12 год. 04 хв., за адресою: М05 Київ Одеса, 28 км + 870 м. особа, яка керувала транспортним засобом «Volkswagen Polo», н/з НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 31 км/год, чим порушила п. 12.9(б) Правил дорожнього руху України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України. 
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується фотознімками здійсненими технічним засобом автоматичної фіксації Каскад 032-1219, серія, номер свідоцтва про повірку - № UA.TR.001 22 016-20, термін дії – 14.05.2021 року.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП відповідальність настає в разі порушення правил перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.
Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 12.9 «б» «Про Правила дорожнього руху; нормативно-правовий акт № 1306 від 10.10.2001ПДР» України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 Знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості, 3.31 Знак 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.
Знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.
Статтею 14-2 КУпАП, якими передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача, відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі, юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні, на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Відповідно до ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.
За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".
Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Матеріалами справи підтверджується, що постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 1АВ №00959937 від 02.10.2021, винесена інспектором Департаменту патрульної поліції Клітною К.О. на підставі інформаційних файлів за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.
Вчинення адміністративного правопорушення зафіксоване технічним засобом Каскад 032-1219, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018 Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, технічний засіб Каскад 032-1219 має сертифікат перевірки типу №UA.TR.001 5-19 Rev.1 відповідності комплексу автоматичної фото / відеофіксації правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху КАСКАД Державного підприємства Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів дійсний до 14.01.2029 року та експертний висновок, згідно якого комплекс фото / відеофіксації правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху КАСКАД відповідає вимогам нормативних документів з технічного захисту інформації в обсязі функцій, зазначених у документі Комплекс фото/відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху КАСКАД. Технічні вимоги за критеріями технічного захисту інформації.
Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що в оскаржуваній постанові не вказано конкретне місце вчинення правопорушення, оскільки як вбачається з самої постанови, в ній зазначено дата, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а саме: 02.10.2010 року, 12 год. 04 хв., за адресою: М05 Київ Одеса, 28 км + 870 м. (а.с.41).
Щодо даних про розміщення саме технічного засобу Каскад 032-1219, яким зафіксовано порушення автомобілем позивача ПДР, то колегія суддів вважає належним доказом наданий відповідачем перелік індексів дороги, назв доріг, місць та назв пристроїв, якими робиться фіксації порушень ПДР, відповідно до якого технічний засіб Каскад 032-1219 розташований саме на ділянці дороги М05 Київ Одеса, 28 км + 870 м. (а.с.42).
Крім того, необґрунтованими є доводи апелянта щодо відсутності даних в постанові про те,  з якою конкретно швидкістю рухався автомобіль позивача та яку конкретно максимальну швидкість було порушено, оскільки як вбачається з матеріалів, доданих до постанови, автомобіль позивача рухався на вказаній вище ділянці дороги зі швидкістю 81 км/год., та відповідно з урахуванням обмеження швидкості 50 км/год., перевищив допустиму швидкість на 31 км/год. (а.с.44-48).
Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про те, що в постанові не вказано який конкретно пункт ПДР порушив водій, оскільки вказані доводи спростовуються самою постановою, в якій зазначено про порушення  п. 12.9(б) Правил дорожнього руху України, який передбачає: «водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 Знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості».
Доводи апелянта щодо неналежності доказів, наданих відповідачем до справи, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки докази щодо факту вчинення правопорушення отримані з Інтернет вебсайту, зазначеного в постанові (xmjSspZFcMO) та відповідно не потребують їх посвідчення (а.с.43-48), а докази надані відповідачем щодо засобів фото/відео фіксації (а.с.49-55) колегія суддів вважає такими, які засвідченні належним чином.
Відтак, колегія суддів вважає вірними доводи суду першої інстанції про те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджено належними доказами, які відповідають вимогам ст.ст. 73 - 73 КАС України. 
Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає необґрунтованими, та такими, які спростовані матеріалами справи та вірними висновками суду першої інстанції про відмову у задоволені позову.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів; -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 22 листопада 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
                                                               
                                                                 Повний текст судового рішення виготовлений 16 грудня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                                І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                           А.І. Бітов

                                                                                                                                    О.В. Лук`янчук