Ухвала
    
24 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 219/12540/17
провадження № 61-18850ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_3 , на постанову Донецького апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третіх осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про стягнення заборгованості за договором позики від 20 квітня 2016 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
 
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у листопаді 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у якому з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив стягнути солідарно з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму боргу за договором позики від 20 квітня 2016 року укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , посвідчений нотаріально, приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу у розмірі 255 000 грн.
 
Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2021 року позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 суму боргу за договором позики від 20 квітня 2016 року укладеного між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , посвідчений нотаріально, приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу у розмірі 255 000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
 
Постановою Донецького апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2021 року скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 за договором позики від 20 квітня 2016 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на суму 255 000 грн, по 62 194,25 грн. Вирішено питання про судові витрати.
 
19 листопада 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подали до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_3 , на постанову Донецького апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у позовові відмовити. 
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Ціна позову у справі № 219/12540/17 становить 255 000 грн, тому вона є справою з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Таким чином, оскаржене рішення ухвалене у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_3 , на постанову Донецького апеляційного суду від 20 жовтня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третіх осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про стягнення заборгованості за договором позики від 20 квітня 2016 року.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          І. О.  Дундар  
 
                                                                                                                      Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                            М. М. Русинчук