ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/1952/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Лобан Д.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 листопада 2021 року                                                                              м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Кузьменка В.В., Степанюка А.Г., секретар судового засідання Романович І.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про стягнення коштів,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з Михайло-Коцюбинської селищної ради на користь ОСОБА_1 невиплачену заробітну плату, а саме недоплачену частину премії у сумі 94002,07 грн за період з червня 2017 року по листопад 2020 року.
Позов обґрунтовано тим, що недоплата позивачу частини премії у встановленому розмірі 94002,07 грн (150% посадового окладу) є протиправною, суперечить вимогам чинного законодавства та порушує його право на отримання належному йому грошового забезпечення.
Рішенням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.
Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством. У спірний період відбулося підвищення посадових окладів заступника селищного голови, які не були передбачені кошторисами доходів і витрат Михайло-Коцюбинської селищної ради на 2017-2020 роки, внаслідок чого виплата премій позивачу правомірно здійснювалася в межах фонду оплати праці.
Позивач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального права, а також на неповне з`ясування судом обставин справи.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що виплата премій позивачу в більших розмірах призвела б до перевитрачання бюджетних коштів, чим були б порушені вимоги бюджетного законодавства. По-друге, відповідачем не було надано жодних доказів на підтвердження прийняття ним щодо позивача будь-яких рішень, якими б змінювались умови праці позивача (в частині встановленого розміру премії). Розмір премії у відсотковому відношенні до посадового окладу позивача за період його роботи на відповідній посаді не збільшувався та протягом всього періоду роботи становив 150% від посадового окладу. 
Також суд першої інстанції помилково поклав в основу оскаржуваного рішення акт Управління держпраці.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на те, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтовані, просить її відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до статті 311 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працював на посаді заступника Михайло-Коцюбинського селищного голови у період з 06.02.2017 по 04.12.2020.
Рішенням Дванадцятої сесії сьомого скликання Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 03.02.2017 «Про затвердження заступника селищного голови Михайло-Коцюбинської селищної ради» ОСОБА_1 було затверджено на посаду заступника Михайло-Коцюбинського селищного голови, встановлено 5 категорію та присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування.
Рішенням Дванадцятої сесії сьомого скликання Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 03.02.2017 «Про умови оплати праці заступнику селищного голови Михайло-Коцюбинської селищної ради ОСОБА_1 » було затверджено умови оплати праці позивача та встановлено: посадовий оклад в розмірі 3219 грн; надбавку за 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування в розмірі 90 грн; надбавку за стаж служби в органах місцевого самоврядування в розмірі 10 % посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг; надбавку за високі досягнення у праці та виконання особливо важливої роботи в розмірі 50 % посадового окладу з урахуванням надбавки за стаж та надбавки за ранг.
Також даним рішенням сесії було визначено розмір щомісячної премії заступнику селищного голови ОСОБА_1 в розмірі 150 % посадового окладу, визначеному положенням про преміювання, що діє в селищній раді, в межах затверджених видатків на оплату праці та економії фонду заробітної плати. Даний розмір преміювання був визначений відносно до посадового окладу, який станом на 03 лютого 2017 року був визначений законодавством в розмірі 3219 грн.
Починаючи з лютого по травень 2017 року премія позивачу нараховувалась в розмірі 150  % у розмірі 4828,00 грн. 
Сума преміювання складала при виплаті 120 % - 5640 грн, при виплаті премії в розмірі 100% сума преміювання складала 6600 грн, а при збільшенні посадових окладів - збільшилась до 8500 грн та з серпня 2020 року - до 10500 грн.
У зв`язку із утворенням виконавчого комітету Михайло-Коцюбинської селищної ради восьмого скликання, повноваження виконавчого комітету Михайло-Коцюбинської селищної ради сьомого скликання вважаються закінченими відповідно до рішення Першої сесії восьмого скликання Михайло-Коцюбинської селищної ради від 04.12.2020 «Про утворення виконавчого комітету Михайло-Коцюбинської селищної ради восьмого скликання та затвердження його персонального складу».
На підставі зазначеного рішення ОСОБА_1 було звільнено з посади заступника Михайло-Коцюбинського селищного голови з 04.12.2020, про що у його трудовій книжці зроблено відповідний запис.
09.12.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату йому всіх належних сум за час роботи на посаді заступника голови ради.
14.12.2020 позивач отримав часткову оплату належний йому до виплати сум.
Надалі позивач отримав лист за № 1244 від 29.12.2020, в якому йому було повідомлено, що рішенням Дванадцятої сесії сьомого скликання Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 03.02.2017 «Про умови оплати праці заступнику селищного голови Михайло-Коцюбинської селищної ради ОСОБА_1 » визначено преміювання заступника голови селищної ради ОСОБА_1 у розмірі 150% від посадового окладу. Нарахування премії здійснювалось в межах видатків та фонду оплати праці.
14.01.2021 позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив надати детальний розрахунок заробітної плати за час роботи на посаді заступника голови Михайло-Коцюбинської селищної ради, зазначити розмір преміювання та надати копію положення про преміювання.
У відповідь на вказану заяву позивач отримав лист за вих. №154 від 11.02.2021, у якому відповідач зазначив про те, що розмір премії позивачу за час його роботи нараховувався у межах 100-150% від посадового окладу, а розмір преміювання змінювався у зв`язку із зміною посадових окладів.
Вважаючи недоплату позивачу частини премії у встановленому розмірі 150 % посадового окладу протиправною позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, спірним правовідносинам та доводам апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Згідно з частинами 1, 3, 4, 5 статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадові особи одержують заробітну плату, розмір якої має забезпечувати достатній життєвий рівень.
За змістом статті 98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.
Умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Кабінетом Міністрів України. Джерелом формування фонду оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування є місцевий бюджет (частина третя статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»).
Відповідно до пункту 12 статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетні установи - це органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.
Згідно з частиною 1 статті 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.
За змістом пункту 5 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання щодо затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 №268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів»(далі - Постанова №268) визначено умови оплати праці працівників органів місцевого самоврядування.
Відповідно до другого абзацу пункту 1 Постанови № 268 умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються органом місцевого самоврядування, виходячи з умов оплати праці, встановлених для державних службовців відповідних категорій і схем посадових окладів згідно з додатками 48 - 54 і 57.
Згідно з абзацом другим пункту 6 Постанови № 268 преміювання сільських, селищних і міських голів, голів районних і районних у містах рад, їх заступників, встановлення їм надбавок, надання матеріальної допомоги здійснюється у порядку та розмірі, установлених цією постановою, у межах затверджених видатків на оплату праці. Рішення про зазначені виплати приймається відповідною радою.
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що вирішення питання про преміювання, зокрема осіб, які займають посаду заступника селищного голови, його умови, порядок та розміри визначаються у положенні про преміювання відповідного органу місцевого самоврядування.
При цьому преміювання працівників органів місцевого самоврядування здійснюється керівником органу не лише відповідно до положення про преміювання, затвердженого у відповідному органі, але й у межах фонду оплати праці.
Системний аналіз наведених вище норм дозволяє дійти висновку про те, що премія є виплатою індивідуального характеру, розмір якої залежить від особистого внеску та результатів роботи конкретно визначеного працівника. Встановлення премії є диспозитивним правом, а не обов`язком керівника, яке реалізується останнім виходячи із якості роботи конкретного працівника, його продуктивності праці, результатів роботи та виплачується у межах коштів, передбачених у кошторисі на преміювання працівників відповідного органу місцевого самоврядування.
Постановою Кабінету Міністрів України від 24 травня 2017 року № 353 були внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів» щодо розміру посадового окладу заступника селищного голови. Посадовий оклад позивача підвищився з 3219,00 грн до 4700,00 грн.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 року № 363 були внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України № 268  щодо розміру посадового окладу заступника селищного голови. Посадовий оклад позивача підвищився з 4700,00 грн до 6600,00 грн.
Постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 525 були внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України № 268 щодо розміру посадового окладу заступника селищного голови. Посадовий оклад позивача підвищився з 6600 грн до 8500 грн.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03 червня 2020 року № 441 були внесені зміни до Постанови Кабінету Міністрів України № 268 щодо розміру посадового окладу заступника селищного голови. Посадовий оклад позивача підвищився з 8500 грн до 10500 грн.
Зазначені вище підвищення окладів заступника селищного голови при розрахунках кошторисів доходів і видатків Михайло-Коцюбинської селищної ради на 2017 - 2020 роки не були передбачені, як наслідок фонд оплати праці не змінювався.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що коригування розміру премії бік зменшення в залежності від наявного фонду преміювання є правомірним, за умови, як у даній справі, незмінюваності річного фонду оплати праці з одночасним підвищенням протягом року посадових окладів у структурі органу.
Зокрема доречним є наголосити, що премія заступнику селищного голови в розмірі 150 % посадового окладу була визначена рішенням сесії в межах затверджених видатків на оплату праці та економії фонду заробітної плати, а також відносно до посадового окладу в розмірі 3219 грн, який з 2017 року збільшився майже втричі.
Колегія суддів також погоджується з наданою судом першої інстанції при розгляді даного спору висновкам акта управління Держпраці у Чернігівській області від 29.01.2021 № 25-24-062/0112 порушень вимог законодавства Михайло-Коцюбинською селищною радою по питанню виплати премії позивачу, у зв`язку з чим звертає увагу скаржника, що суд не позбавлений права враховувати окрім прямих доказів й інші докази у сукупності з ними та надавати їм правову оцінку, якщо вони свідчать на користь висновку до якого суд доходить. 
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує, що відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Повне судове рішення складено 01.11.2021 року.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України,  апеляційний суд, 
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Михайло-Коцюбинської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про стягнення коштів - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263 , п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Колегія суддів:	О.В. Карпушова 	
 	В.В. Кузьменко 	
 	 А.Г. Степанюк