ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2021 року                                                                                      Справа № 902/977/21 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. ,  суддя Грязнов В.В. 
секретар судового засідання Пацьола О.О. 
за участю представників сторін:
позивача: Лошадкіна В.О.
від відповідачів: не з`явились 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№ 4364/21 від 22 жовтня 2021 року) на ухвалу Господарського суду від 08 жовтня 2021 року у справі №902/977/21 (повний текст складено 08 жовтня 2021 року, суддя Яремчук Ю.О.)
за позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг"
та до Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг"
про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 08 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви (б/н від 07 жовтня 2021 року) представника позивача Продивуса Володимира Степановича про забезпечення позову у справі №902/977/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" та до Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг" про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів.
Місцевий господарський суд здійснивши оцінку обґрунтованості доводів представника позивача, дійшов висновку, що подане клопотання про забезпечення позову ґрунтується лише на припущеннях, не містить жодного належного, допустимого та достовірного доказу в розумінні статей 76-78 ГПК України на підтвердження викладених обставин. Таким чином, заяву про забезпечення позову відхилено в повному обсязі.
Не погодившись із прийнятою ухвалою, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Платонова Ганна Валеріївна звернулась з апеляційною скаргою (вх.№4364/21 від 22 жовтня 2021 року) у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 08 жовтня 2021 року у справі №902/977/21 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову.
Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що задля ефективного захисту та поновлення своїх прав позивач просив суд накласти арешт на цінні папери ПрАТ "Вінницький універмаг" у кількості 9792474 штуки, заборонивши депозитарним установам проводити облікові операції з внесенням змін до системи депозитарного обліку щодо спірної частини простих бездокументарних іменних акцій емітента ПрАТ "Вінницький універмаг" у кількості 9792474 штуки. Позивач обгрунтував подану ним заяву тим, що наразі, цінні папери, які вибули із власності позивача поза його волею (без його волевиявлення) на підставі оспорюваного договору, який є предметом поданого позивачем позову, і досі перебувають у власності ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією із сайту smida.gov.ua. У разі не забезпечення позову, ОСОБА_2 має можливість у будь-який час здійснити операцію щодо цінних паперів, яка може призвести до припинення за нею прав на вказані цінні папери емітента ПрАТ "Вінницький універмаг" і набуття цих прав на ці папери іншою особою. Це призведе до того, що власником цих цінних паперів буде інша відмінна від відповідача особа. У такому разі, захист та поновлення позивачем своїх порушених прав та законних інтересів в рамках цієї справи буде неможливим, оскільки, прийняте на користь позивача рішення неможливо буде виконати і він буде змушений звертатись до суду із новим позовом до нового власника цінних паперів. 
Скаржник вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про те, що ймовірне вчинення відповідачами дій щодо відчуження цінних паперів та здійснення реєстраційних дії щодо юридичної особи шляхом зміни організаційно-правової форми не є достатніми підставами для вжиття заходів забезпечення позову. Між сторонами дійсно виник спір з приводу простих бездокументарних іменних акцій емітента ПрАТ "Вінницький універмаг" у кількості 9792474 штуки. Апелянт вважає, що дійсного існування між сторонами спору з приводу цих акцій є достатньою підставою для накладення на них арешту і заборони будь-яких облікових операцій стосовно цих акцій. Окрім того, у разі надання позивачем доказів, про які говорить суд першої інстанції, щодо реального вчинення дій відповідачами з приводу відчуження цінних паперів емітента ПрАТ "Вінницький універмаг" з приводу яких існує спір – іншим особам, то поданий до відповідачів позов, який позивач просить забезпечити, втратить свою актуальність і не забезпечить ефективне поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. В такому разі, позивач буде вимушений звернутись до суду з іншим позовом до інших осіб – нових власників акцій.
Листом №902/977/21/6720/21 від 23 жовтня 2021 року матеріали справи витребувано з Господарського суду Вінницької області.
01 листопада 2021 року до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження ухвали у справі №902/977/21.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04 листопада 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (вх.№ 4364/21 від 22 жовтня 2021 року) на ухвалу Господарського суду від 08 жовтня 2021 року у справі №902/977/21 та призначено дату судового засідання на 01 грудня 2021 року.
30 листопада 2021 року від представника позивача – адвоката Лошадкіної В.О. надійшли письмові пояснення у яких зазначено, що 30 вересня 2021 року ОСОБА_2 було отримано копію позовної заяви у даній справі. Цього ж дня, 30 вересня 2021 року, комісією в складі фахівця з депозитарної діяльності ОСОБА_2 , фахівця з торгівлі цінними паперами ОСОБА_4 , керуючого підрозділом депозитарної установи ОСОБА_5 були знищені шляхом спалення наступні документи, зокрема, договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ156 від 04 серпня 2014 року, договір доручення №БД155 від 04 серпня 2014 року, акт №БВ156 від 04 серпня 2014 року, акт №БД155 віл 04 серпня 2014 року, про що був складений відповідний акт на знищення документів та справ від 30 вересня 2021 року. Окрім того, із веб-сайту www.smida.gov.ua стало відомо, що 22 вересня 2021 року ОСОБА_6 , яка володіє 8433267 штуками простих іменних акцій товариства (43,9211%), ОСОБА_2 , яка володіє 9792704 штуками простих іменних акцій товариства (51,0012%), ОСОБА_7 , яка володіє 940846 штуками простих іменних акцій товариства (4,9%), які разом у сукупності володіють 19166817 штуками простих іменних акцій, що складає 99,8223% від загальної кількості простих іменних акцій товариства, спільно уклали договір про узгодження дій акціонерів щодо набуття домінуючого контрольного пакета акцій ПрАТ "Вінницький універмаг" для реалізації своїх прав, передбачених статтею 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" щодо обов`язкового продажу простих акцій акціонерам на їх вимогу. Зазначеним договором від 22 вересня 2021 року визначено сторону договору, уповноважену його сторонами на вчинення правочинів щодо набуття акцій Товариства в інтересах групи осіб, що діють спільно (далі – Уповноважена особа) – ОСОБА_6 23 вересня 2021 уповноважена сторонами цього договору особа повідомила Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку та ПРАТ "ВІННИЦЬКИЙ УНІВЕРМАГ" про укладення цього договору від 22 вересня 2021 року та про набуття права власності на домінуючий контрольний пакет акцій ПРАТ "ВІННИЦЬКИЙ УНІВЕРМАГ". Далі, керуючись статтею 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства", 05 листопада 2021 року ОСОБА_6 повідомила ПРАТ "ВІННИЦЬКИЙ УНІВЕРМАГ" та Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку про те, що 05 листопада 2021 року нею було набуто право власності на домінуючий контрольний пакет акцій ПРАТ "ВІННИЦЬКИЙ УНІВЕРМАГ" у розмірі 19 166 816 (Дев`ятнадцять мільйонів сто шістдесят шість тисяч вісімсот шістнадцять) штук простих іменних акцій, що становить 99,8223% від загальної кількості розміщених Товариством простих іменних акцій. Враховуючи викладені обставини, позивач з метою захисту своїх прав та законних інтересів був вимушений звернути до суду із позовом до ОСОБА_6 та просити суд витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_6 акцій емітента ПРАТ "ВІННИЦЬКИЙ УНІВЕРМАГ" у кількості 9 792 474 штуки. Отже, викладені обставини свідчать про те, що ті ризики, про які говорив позивач у своїй заяві про забезпечення позову, виявились реальними, а не як зазначив суд першої інстанції у своїй оскаржуваній ухвалі – "ймовірними"/"потенційними".
Безпосередньо в судовому засіданні 01 грудня 2021 року представник позивача повністю підтримала вимоги і доводи викладені у апеляційній скарзі.
Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. 
Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, відповідності до вимог статті 269 ГПК України.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала - скасуванню.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр-Консалтинг" до Приватного акціонерного товариства "Вінницький універмаг" про визнання недійсним договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ -156 від 04 серпня 2014 року та застосування наслідків його недійсності.
В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 стверджує, що прості бездокументарні іменні акції емітента ПрАТ "Вінницький універмаг" вибули із власності позивача поза його волею, тобто, без його волевиявлення, що свідчить про те, що оспорюваний договір укладений з грубим порушенням частини третьої статті 203 Цивільного кодексу України, що є достатньою правовою підставою для визнання його недійсним, у відповідності до вимог статті 215 Цивільного кодексу України.
07 жовтня 2021 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову у справі.
Як вбачається з поданої заяви про забезпечення позову, заявник просить суд:
- накласти арешт на 9 792 474 (Дев`ять мільйонів сімсот дев`яносто дві тисячі чотириста сімдесят чотири) штуки простих іменних акції бездокументарної форми існування емітента Приватного акціонерного товариства "Вінницький  Універмаг" (Ідентифікаційний код: 01557213) (реквізити акцій: код ISIN UA UA4000067334, номінальна вартість однієї акції 2,60 грн), власником яких є ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), що обліковуються на її рахунку в цінних паперах, що відкритий у депозитарній установі до моменту вирішення спору по суті і набрання судовим рішенням законної сили.
- заборонити депозитарним установам, у тому числі Товариству з обмеженою відповідальністю "Фондова Компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр - Консалтинг" (ідентифікаційний код: 36830909), здійснювати будь-які депозитарні операції, зокрема, облікові операції щодо внесення змін до системи депозитарного обліку стосовно цінних паперів у кількості 9 792 474 (Дев`ять мільйонів сімсот дев`яносто дві тисячі чотириста сімдесят чотири) штуки простих іменних акції бездокументарної форми існування емітента Приватного акціонерного товариства "Вінницький Універмаг" (ідентифікаційний код: 01557213) (реквізити акцій: код ISIN UA (JA400006733, номінальна вартість однієї акції 2,60 грн), власником яких є ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), що обліковуються на її рахунку в цінних паперах, що відкритий у депозитарній установі ТОВ "Фондова Компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр - Консалтинг" (ідентифікаційний код: 36830909) до моменту вирішення спору по суті і набрання судовим рішенням законної сили.
- заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) вчиняти будь-які дії та проводити будь-які операції щодо прав на цінні папери у кількості 9 792 474 (Дев`ять мільйонів сімсот дев`яносто дві тисячі чотириста сімдесят чотири) штуки простих іменних акції бездокументарної форми існування емітента Приватного акціонерного товариства "Вінницький Універмаг" (Ідентифікаційний код: 01557213) (реквізити акцій: код ISIN UA ЕА4000067334, номінальна вартість однієї акції 2,60 грн), власником яких є ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), що обліковуються на її рахунку в цінних паперах, що відкритий у депозитарній установі ТОВ "Фондова Компанія "Торговець цінними паперами "Реєстр - Консалтинг" (Ідентифікаційний код: 36830909), у тому числі, але не тільки: продавати, дарувати, міняти або іншим способом відчужувати вказані акції, передавати їх в заставу або управління, змінювати депозитарну установу та/або депозитарій, змінювати рахунок в цінних паперах, на якому зберігаються зазначені акції, та розпорядників цього рахунку, списувати зазначені акції з цього рахунку та/або зараховувати вказані акції на рахунки в цінних паперах інших осіб, до моменту вирішення спору по суті і набрання судовим рішенням законної сили; 
- заборонити вчинення реєстраційних дій щодо внесення будь-яких змін до відомостей про юридичну особу ПРАТ "Вінницький Універмаг" (Ідентифікаційний код: 01557213), що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, відомості про організаційно-правову форму ПРАТ "Вінницький Універмаг" на підставі рішення загальних зборів ПРАТ "Вінницький Універмаг"  або уповноваженого ними органу.
Вказана заява обгрунтована тим, що між сторонами дійсно виник спір з приводу простих бездокументарних іменних акції емітента ПрАТ "Вінницький універмаг" у кількості 9 792 474 штуки. Апелянт вважає, що дійсного існування між сторонами спору з приводу цих акції є достатньою підставою для накладення на них арешту і заборони будь-яких облікових операції стосовно цих акції. Невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду у цій справі (у разі задоволення позову), оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду цієї справи ОСОБА_2 здійснить розпорядження належними їй акціями у будь-який спосіб, зокрема відчужить акції на користь інших осіб (у тому числі шляхом продажу, дарування, передачі у володіння та користування третім особам, найм, передачі в іпотеку та/або заставу, будь-якого іншого обтяження), то позивач не зможе поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду та ефективно захисти та поновити свої порушені права та інтереси. Що стосується зміни організаційно-правової форми ПРАТ "Вінницький універмаг" то заявник стверджує, що до моменту укладення оспорюваного правочину, власником акції емітента ПРАТ "Вінницький універмаг" у кількості 9 792 474 штуки був позивач, тобто, він був носієм корпоративних прав, які надавали йому право, зокрема, на участь в управлінні ПРАТ " Вінницький універмаг ". Наразі, позивач вживає заходи щодо поновлення своїх порушених прав шляхом повернення собі акції емітента ПрАТ " Вінницький універмаг" у кількості 9 792 474 штуки, які вибули із його володіння поза його волею. Отже, заявник вважає, що у разі вчинення відповідачами дії щодо зміни організаційно-правової форми ПРАТ "Вінницький універмаг" цей позов втратить свою актуальність, оскільки, його задоволенні не призведе до поновлення порушених прав Позивача.
Розглянувши зазначену заяву представника позивача про забезпечення позову місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення. Однак, колегія суддів вважає, що наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, але заява представника позивача не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина перша статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.
Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Аналогічна правова позиція викладену у постанові Верховного Суду від 14 травня 2020 року, у справі №922/2277/19.
Порядок забезпечення позову врегульовано положеннями глави 10 розділу І ГПК України.
Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пунктами 1, 2, 4, 10 частини 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частини 3, 4 статті 137 ГПК України).
Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Відповідно до частини дев`ятої статті 137 Господарського процесуального кодексу України, суд, який вирішує спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, права акціонера (учасника), реалізація яких залежить від відносної вартості акцій (розміру частки) в статутному капіталі товариства, може постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства щодо розміру статутного капіталу.
Частина десята статті 137 Господарського процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Ключовим завданням при вирішенні необхідності забезпечення позовних вимог є забезпечення в подальшому виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обгрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обгрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі №643/15394/19.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Якщо позивач звернувся до суду з позовною вимогою немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, а тому така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. У немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18, від 07 вересня 2020 року у справі №904/1766/20, від 26 серпня 2020 року у справі №907/73/19, від 24 червня 2020 року у справі №902/1051/19.
Як убачається зі змісту позову, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами як немайнового характеру (визнання недійсним договору), так і майнового (застосування наслідків недійсності правочину), а тому в даному випадку мають застосовуватися та досліджуватися такі підстави вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, так і достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити суду виконання рішення суду.
Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Так, відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Виходячи з вищенаведеного, достатньо обґрунтованим для забезпечення як позовних вимог майнового характеру, так і позовних вимог немайнового характеру є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Тобто сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та з цією метою і з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, подати докази наявності відповідних обставин.
Як встановлено судом, предметом позову у даній справі є визнання недійсними договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ 156 від 04 серпня 2014 року та застосування наслідків його недійсності.
Так, заявляючи вимоги про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну частину акцій ПРАТ "Вінницький універмаг", належних відповідачу – ОСОБА_2 , позивачем надано витяг з веб сайту агентства (http://smida.gov.ua). 
З дослідженого колегією суддів вбачається, що предметом спірного договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ 156 від 04 серпня 2014 року є така ж сама кількість акцій ПРАТ "Вінницький універмаг" (9 792 474 простих іменних акцій бездокументарної форми), про яку міститься інформація на веб сайті агентства (http://smida.gov.ua), та щодо яких станом на момент розгляду даної апеляційної скарги вчинені дії з відчуження.
Вказане свідчить про пов`язаність заходу забезпечення позову, який просить вжити позивач із предметом спору у даній справі.
Крім того, колегією суддів враховується той факт, що 29 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Вінницької області із даною позовною заявою. Відповідна позовна заява була направлена ОСОБА_2 , що підтверджується описом вкладення у цінний лист за номером 0103330609404, накладною за номером 0103330609404 та фіскальним чеком за номером 0103330609404.
30 вересня 2021 року ОСОБА_2 отримала відповідну позову заяву, що підтверджується роздруківкою із веб-сайту Укрпошта за трек-номером 0103330609404.
Цього ж дня, 30 вересня 2021 року, комісією в складі фахівця з депозитарної діяльності ОСОБА_2 , фахівця з торгівлі цінними паперами ОСОБА_4 , керуючого підрозділом депозитарної установи ОСОБА_8 були знищені шляхом спалення наступні документи, зокрема, договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ 156 від 04 серпня 2014 року, договір доручення №БД 155 від 04 серпня 2014 року, акт №БВ 156 від 04 серпня 2014 року, акт №БД 155 від 04.08.2014, про що був складений відповідний акт на знищення документів та справ від 30 вересня 2021 року. 
Із веб-сайту www.smida.gov.ua вбачається, що 22 вересня 2021 року ОСОБА_6 , яка володіє 8433267 штуками простих іменних акцій Товариства, що складає 43,9211% від загальної кількості простих іменних акцій Товариства, ОСОБА_2 , яка володіє 9792704 штуками простих іменних акцій Товариства, що складає 51,0012% від загальної кількості простих іменних акцій Товариства, ОСОБА_7 , яка володіє 940 846 штуками простих іменних акцій Товариства, що складає 4,9000% від загальної кількості простих іменних акцій Товариства, які разом у сукупності володіють 19166817  штуками простих іменних акцій, що складає 99,8223 % від загальної кількості простих іменних акцій Товариства уклали договір про узгодження дій акціонерів щодо набуття домінуючого контрольного пакета акцій ПРАТ "Вінницький універмаг" для реалізації своїх прав, передбачених статтею 65-2 Закону України "Про акціонерні товариства" щодо обов`язкового продажу простих акцій акціонерами на їх вимогу.
Зазначеним Договором від 22 вересня 2021 року визначено сторону договору, уповноважену його сторонами на вчинення правочинів щодо набуття акцій Товариства в інтересах групи осіб.
23 вересня 2021 року уповноважена сторонами цього Договору особа - ОСОБА_6 повідомила Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку та ПРАТ "Вінницький універмаг" про укладення цього договору від 22 вересня 2021 року та про набуття права власності на домінуючий контрольний пакет акцій ПРАТ "Вінницький універмаг".
05 листопада 2021 року ОСОБА_6 повідомила ПРАТ "Вінницький універмаг" та Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку про те, що 05 листопада 2021 року нею було набуто право власності на домінуючий контрольний пакет акцій ПРАТ "Вінницький універмаг" у розмірі 19166816 штук простих іменних акцій, що становить 99,8223% від загальної кількості розміщених Товариством простих іменних акцій.
Вказаним підтверджується наявність фактичних обставин, з якими пов`язане накладення арешту на частину акцій, тобто відповідачами вчиняються реальні дії спрямовані на відчуження акцій, що може ускладнити чи унеможливити виконання рішення у справі або захист, поновлення порушених прав позивача. Суд зазначає, що арешт майна є крайнім заходом для забезпечення позову, і застосовується судом лише у випадках, коли існує реальна загроза неможливості поновлення порушених або оспорених прав заявника (позивача), що наявне у даній справі.
Крім того, до моменту укладення оспорюваного правочину, власником акції емітента ПРАТ "Вінницький універмаг" у кількості 9 792 474 штуки був позивач, тобто, він був носієм корпоративних прав, які надавали йому право, зокрема, на участь в управлінні ПРАТ " Вінницький універмаг ". Наразі. позивач вживає заходи щодо поновлення своїх порушених прав шляхом повернення собі акції емітента ПРАТ " Вінницький універмаг " у кількості 9 792 474 штуки, які вибули із його володіння, як він вважає, поза його волею. Отже, у разі вчинення відповідачами дії щодо зміни організаційно-правової форми ПРАТ " Вінницький універмаг " цей позов втратить свою актуальність, оскільки, його задоволенні не призведе до поновлення порушених прав позивача.
Державна реєстрація та інші реєстраційні дії у відповідності до вимог частини першої статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" проводяться, зокрема на підставі: судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо: заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій.
Пунктом 2 частини першої статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації як у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії.
Відтак, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема. Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".
Забезпечення позову у такий спосіб, у який просить позивач є гарантією виконання судового рішення, у разі його прийняття на користь позивача. Таке вжиття заходів забезпечення позову жодним чином не порушує права ОСОБА_2 , оскільки, забезпечення позову, зокрема, арешт майна – це тимчасовий захід, який має наслідком накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження. При цьому, такий захід не обмежує ОСОБА_2 у правах володіння та користування своїм майном і не позбавляється їх.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2020 року у справі №915/373/20.
Забезпечення у такий спосіб, у який просить позивач є адекватним і співмірним із заявленими позивачем вимогами та не порушує права інших акціонерів, оскільки, забезпечення позову стосується лише акцій щодо яких існує спір між сторонами. 
За результатами розгляду заяви про забезпечення позову колегія суддів зазначає, що наведені представником позивача доводи надають суду можливість дійти беззаперечного стверджувального висновку про наявність безумовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, оскільки подана заява про забезпечення позову підтверджує вчинення відповідачами реальних дій щодо відчуження акцій та свідчить про наявність обставин істотного ускладнення в майбутньому захисту прав та інтересів заявника та виконання судового рішення. 
З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування оскаржуваної ухвали від 04 жовтня 2021 року. Однак, сама заява про вжиття заходів забезпечення позову від 07 жовтня 2021 року не підлягає задоволенню, у зв`язку з тим, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01 грудня 2021 року у даній справі скасовано ухвалу Господарського суду Вінницької області від 04 жовтня 2021 року у справі №902/977/21 та прийнято нове рішення, яким задоволено заяву ОСОБА_1 від 29 вересня 2021 року про забезпечення позову та вжито заходи забезпечення позову, що є ідентичними тим, які просить вжити представник позивача при розгляді даної скарги.
Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235, 269, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                               
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№ 4364/21 від 22 жовтня 2021 року) на ухвалу Господарського суду від 08 жовтня 2021 року у справі №902/977/21 задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 04 жовтня 2021 року у справі №902/977/21 від 08 жовтня 2021 року скасувати. Прийняти нове судове рішення. Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову з підстав та мотивів викладених у даній постанові.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Матеріали оскарження ухвали від 08 жовтня 2021 року у справі №902/977/21 повернути до Господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "07" грудня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Бучинська Г.Б. 

        Суддя                                                                                              Василишин А.Р.  

Суддя                                                                                              Грязнов В.В.