УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/19267/21
Провадження № 22-ц/4820/1831/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 грудня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В., 

       розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу № 686/19267/21 за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2021 року (суддя Салоїд Н. М., повне судове рішення складено 12 жовтня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини. 

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд 
у с т а н о в и в :
У серпні 2021 року ОСОБА_2 , звертаючись до суду із вказаним позовом та уточнивши вимоги, зазначала, що з лютого 2016 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від спільного проживання мають сина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з нею і знаходяться на її утриманні. З квітня 2021 року відповідач не проживає з ними та ухиляється від утримання сина. 
Тому позивачка просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини у розмірі 5000 грн щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття сина.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 2500 грн щомісячно з урахуванням індексу інфляції на час їх виплати, починаючи з 10 серпня 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду допущено до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. У задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про судовий збір. 
ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові. Посилається на незаконність, необґрунтованість судового рішення. порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Суд не врахував його офіційний дохід, зобов`язання щодо сплати аліментів на утримання сина від першого шлюбу і не дослідив фінансову спроможність сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Заява про уточнення позовних вимог подана з порушенням процесуального строку, а тому на підставі частини 2 статті 49 ЦПК України мала би бути повернута позивачці. Докази на підтвердження позовних вимог надані з порушенням порядку, встановленого законом, і є недопустимими. У межах позовної заяви він не проти сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частини доходу. 
Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно установив, що від спільного проживання сторони мають сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з матір`ю. Домовленості між батьками щодо виконання обов`язку по утриманню сина не досягнуто. 
Відповідач ОСОБА_1 працює на посаді водія перевезень вантажу у міжнародному сполученні у ФОП ОСОБА_5 і має постійний дохід. 
Відповідно до довідки № 688 про потреби дитини (дитини-інваліда) від 17 вересня 2021 року ОСОБА_6 потребує домашнього догляду. 
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівним як для матері так і для батька.
Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, а стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частин 1 і 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 СК України).
Установивши, що домовленості між сторонами щодо виконання обов`язку по утриманню сина не досягнуто, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення аліментів за позовом матері, з якою проживає син, у твердій грошовій сумі. 
При цьому суд урахував потреби дитини відповідно до віку і стану здоров`я, рівність особистого обов`язку як матері, так і батька щодо утримання сина, сплату відповідачем аліментів на утримання дитини від іншого шлюбу.
Посилання в апеляційній скарзі на недоведеність позивачкою підстав для задоволення позову є безпідставним. 
Доказів на підтвердження обставин, які впливають на визначення розміру аліментів, але не були досліджені та враховані судом, ОСОБА_1 не надав.
Заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про порушення норм процесуального права при прийнятті доказів і заяви про стягнення аліментів у твердій грошовій формі від 20 вересня 2021 року.
Проте ці порушення не призвели до неправильного вирішення справи, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
Згідно з частиною 2 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. 
Зайвим і таким, що ґрунтується на припущеннях є посилання у рішенні суду на інші доходи відповідача, окрім заробітної плати, але це також не призвело до неправильного вирішення справи і не є визначальним при вирішенні спору.
При вирішенні спору не може бути врахована згода відповідача на сплату аліментів у твердій грошовій формі, оскільки відповідно до діючого законодавства правом вибору способу стягнення аліментів (у частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі) наділений винятково стягувач аліментів. Платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів. 
Визначений судом розмір аліментів забезпечує виконання відповідачем законодавчо закріпленого обов`язку з утримання дитини та її право на утримання.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
У зв`язку з наведеним апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для відмови у позові.
Рішення суду першої інстанції ухвалене відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
 
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2021 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 14 грудня 2021 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай 

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта