П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 листопада 2021 р.	м. Одеса	Справа № 473/3105/21	
Час і місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:
14:42 год., м. Вознесенськ;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
06.09.2021 року;
Головуючий в 1 інстанції: Лузан Л.В.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                          Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Димерлія О.О.
– Танасогло Т.М.
        За участю: секретаря – Агаєвої К.А.
         представника апелянта – Ткачука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 вересня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серії ОДП2222116 від 18.08.2021 року, складену інспектором з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Ніколовим Віталієм Дмитровичем.
В обґрунтування позову зазначено, що висновки інспектора з паркування про скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є не обґрунтованими та не відповідають дійсності. Позивач вказує, що накладення адміністративного стягнення відбулось без з`ясування особи, яка вчинила правопорушення, не враховано характер вчиненого правопорушення, ступінь вини, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, тощо. З огляду на те, що позивач не керував відповідним транспортним засобом та правил дорожнього руху не порушував, відповідачем не доведено правомірність свого рішення відповідними доказами, вбачаються всі підстави для задоволення позову та скасування постанови суб`єкта владних повноважень.
Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено.
Суд скасував постанову Серії ОДП2222116 від 18.08.2021 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 122 КпАП України відносно ОСОБА_1 .
Провадження у справі суд закрив.
Стягнув з Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.
Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дослідженими під час розгляду справи доказами не підтверджується факт зупинки позивачем транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а відтак є не доведеним порушення правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
В апеляційній скарзі Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням ч. 1 ст. 14-2 КУпАП, ч. 1 ст. 279-1 КУпАП і помилково не враховано, що адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки транспортних засобі, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), несе, зокрема, відповідальна особа – фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб. Інспектором паркування виконано наведені вимоги законодавства та на підставі зафіксованого в режимі фотозйомки адміністративного правопорушення встановлено відповідальну особу – позивача (власника транспортного засобу), складено постанову про накладення адміністративного стягнення. При цьому, з представлених відповідачем фотозображень у сукупності можливо перевірити та впевнитись в обґрунтованості адміністративного стягнення, а технічна неможливість зафіксувати розміщення транспортного засобу в зоні дії заборонного знаку не може безумовно спростовувати ці обставини, скасувати відповідальність за порушення правил дорожнього руху. Акцентуючи увагу на тому, що відповідно до приписів Правил дорожнього руху та Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати і дотримуватись вимог цих правил, апелянт зазначає, що при складанні оспорюваної постанови діяв виключного в межах своїх повноважень та обґрунтовано, а тому у суду першої інстанції не виникло правових обставин для задоволення позову.
Судом першої інстанції з`ясовано, що 18.08.2021 року інспектором з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркуванням управління розвитку транспортної інфраструктури Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Ніколовим В.Д. винесено постанову Серії ОДП2222116 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 18.08.2021 року о 10 год. 35 хв., керуючи в м. Одеса автомобілем «MITSUBISHI ASX, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснила зупинку транспортного засобу по вул. Французький бульвар, 26, корпус 2, в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена». 
Вказані обставини стали підставою для висновку про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.
Не погоджуючись із накладенням адміністративного стягнення, посилаючись на необґрунтованість та неправомірність постанови відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).
Відповідно до п. 8.1 Правил від 10.10.2001 року №1306 регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.
Згідно із п. 3 Розділу 33 Правил від 10.10.2001 року №1306 дорожній знак 3.34 "Зупинку заборонено" відноситься до заборонних знаків та визначає заборону зупинки і стоянки транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).
Частиною 1 ст. 122 КпАП України передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Апеляційний суд вважає ґрунтованими доводи апелянта про те, що відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе, зокрема, відповідальна особа - фізична особа, за якою зареєстрований транспортний засіб.
Отже, встановлення відповідальної особи – власника транспортного засобу за порушення правил зупинки транспортного засобу, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ґрунтується на дотриманні положень ч. 1 ст. 279-1 КУпАП.
Разом з цим, згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За правилами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.
Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.
Таким чином, адміністративним законодавством врегульований порядок розгляду і вирішення справ про адміністративне правопорушення, дотримання якого покладається як на осіб, які притягуються до відповідальності, так і на органи (посадових осіб), уповноважених на здійснення вказаних проваджень.
Лише винесення рішення у такій категорії справ у повній послідовності установлених правил свідчитиме про повноту, об`єктивність та обґрунтованість адміністративного провадження.
В іншому випадку, рішення компетентного органу (посадової особи) за наслідком справи, проведеної з порушеннями, не може відповідати критерію обґрунтованості і правомірності та бути наслідком притягнення винної особи до відповідальності.
При цьому, апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи зі спірних правовідносин, колегія суддів враховує, що позивач заперечує здійснення зупинки транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34, а отже відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України відповідач має довести правомірність свого рішення.
Судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до Примітки у ст. 14-2 КУпАП режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.
Отже, підтвердженням порушення правил зупинки є, у тому числі, фотофіксація обставин цього порушення, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.
Відповідачем не представлено фотоматеріали, за якими підтверджується здійснення зупинки належного позивачу транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 "Зупинку заборонено", за якими можливо встановити розміщення транспортного засобу по відношенню заборонного знаку.
Таким чином, ці докази не підтверджують порушення власником транспортного засобу правил зупинки, передбачених знаком 3.34, а відтак і вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
З огляду на те, що висновки суду першої інстанції відповідають дійсним обставинам справи та нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апелянта цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін..
Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -                   
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради – залишити без задоволення.
Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 вересня 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено та підписано 11.11.2021 року.

         Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко
         
         Судді:                                                                                        О.О. Димерлій  
                                                                                                             
                                                                                                                      Т.М. Танасогло